ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 739/1934/24                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Іващенко І.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 листопада 2024 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
   за участю секретаря:                          Ольшевської Ж.А.          ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №235 від 14.08.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на  ОСОБА_1   накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. - визнати протиправною та скасувати. 
Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_2 № 235 від 14 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення    щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн - скасовано, та направлено справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.  
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін. 
Відповідно до ч. 4  ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього  Кодексу  розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.  
Як вбачається з матеріалів справи, 14 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 235 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою  ОСОБА_1   притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для притягнення  ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 не з`явився 11.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09-00 годині, для уточнення облікових даних по повістці для уточнення облікових даних, яка була вручена ОСОБА_1 10.07.2024 та не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 або в будь-який інший спосіб та у подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Своєю бездіяльністю громадянин порушив вимоги ч.1-2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 1, 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 1-2 ч.1, абзацу 1,8,15 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 р. № 1487, п. 21 Постанови КМУ від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призиву громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». 
Вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2  ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.        
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП)
Частиною 5 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2024 року о 13 год.10 хв за адресою АДРЕСА_1 органами Національної поліції було доставлено гр. ОСОБА_1 на підставі звернення від 22.07.2024 року №340Р щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтями 210, 210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення до обласного, районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративні правопорушення, у відповідності до статті 259 КУпАП, просили доставити до ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як такого, що порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не з`явився на 9 год.00 хв 11.07.2024 року на виклик по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних.
Повістку гр. ОСОБА_1 було вручено 10.07.2024 року під особистий підпис, що підтверджується відповідною розпискою з особистим підписом військовозобов`язаного.
Натомість станом на дату виклику ( на 9 год. 00 хв. 11.07.2024) до ІНФОРМАЦІЯ_3 він не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, підтверджуючих обставин поважності причини неприбуття не надав, як того вимагає пункт 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 року №560, а саме:
поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Надалі, як того вимагає пункт 24 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 року №560 у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), позивач не повідомив про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб у подальшому не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів.
01.08.2024 року відносно позивача було складено Протокол №130, а у подальшому, 14.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена постанова №235 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої військовозобов`язаним було порушено: ч.1-2 ст.17 Закону України «Про оборону».
Підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022          №1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. 
Пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призиву громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», передбачає: за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив про те, що відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи. З приводу даного суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень статті 280 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено що:
- адміністративне правопорушення було вчинено гр. ОСОБА_1 , факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується Протоколом про адміністративне правопорушення від 01.08.2024 року №130, в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення;
- вина особи підтверджується тим, що він без повідомлення причин поважності у встановлений термін не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, зверненням, був переданий до органів Національної поліції, для доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 як громадянина, який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст..210,210-1, та такого, що підлягає адміністративній відповідальності. Зазначеною бездіяльністю військовозобов`язаний ОСОБА_4 порушив свій обов`язок, а також законодавство, щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не було виявлено, про що зазначено у відповідному Протоколі від 01.08.2024 року №130.
Майнової шкоди не заподіяно, про що також зазначено у відповідному протоколі.
У зв`язку з цим матеріали адміністративного правопорушення було передано на розгляд начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З огляду на це відповідачем було у повній мірі з`ясовано та враховано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до норм ст. 280 КУпАП, а також підтверджено доказами, а саме: копією звернення до Національної поліції; копією розписки про отримання повістки; копією протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, у протоколі від 01.08.2024 №130 містилося посилання про те, що громадянину ОСОБА_1 , було роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі), про що було проставлено особистий підпис військовозобов`язаного.
Зазначений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності від 01.08.2024 №130 долучений до матеріалів справи разом з відзивом на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Крім того, з протоколу від 01.08.2024 року № 130 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 був обізнаний у можливості скористатися правом на адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, що підтверджується його особистим підписом.
Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Протоколом від 01.08.2024 року №130 позивача було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год.00 хв. "05" серпня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет НОМЕР_2, у подальшому повідомленням від 09.08.2024 року №7326 йому було доведено під підпис (09.08.2024) про те, що у зв`язку з неможливістю розгляду протоколу про адміністративне правопорушення з поважних причин, дані матеріали розглядатимуться 14.08.2024 року на 10 год 00 хв.
Проте, на вказаний час у вказану дату позивач не з`явився для розгляду справи.
Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З огляду на те, що ОСОБА_1 був належним способом і своєчасно оповіщений про місце і час розгляду справи (повідомлення від 09.08.2024 №7326, з його особистим підписом), про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладання не заявляв, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято рішення про розгляд справи за його відсутності.
З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.  
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1  ст. 317 КАС України  визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати.
Керуючись ст. ст.  242-244,  250,  271,  272,  286,  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.  
Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2024 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №235 від 14.08.2024 року - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Сорочко Є.О.

             Суддя                                                                                                     Чаку Є.В.