ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2024 р.                                                      Справа №926/2466/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                С.М. Бойко
І.Ю. Панова,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної державної адміністрації за № 01-06/115 від 08.10.2024 року (вх. № 01-05/2891/24 від 14.10.2024 року) 
на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.10.2024 року (суддя В.В.Дутка; повний текст ухвали складено 01.10.2024 року)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Євродор» про забезпечення позову 
у справі № 926/2466/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Євродор» (надалі ТзОВ «Компанія Євродор»)
до відповідача: Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної державної адміністрації в особі Голови ліквідаційної комісії Микитюка І.М.
про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог у сумі 14947245,00 грн,

за участю:
від позивача (в режимі відеоконференції): Волошина Т.Б. – адвокат (ордер серії СЕ №1098558 від 15.11.2024 року);
від відповідача (в режимі відеоконференції): Микитюк І.М. (самопредставництво юридичної особи),

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог

30.09.2024 року ТзОВ «Компанія Євродор» звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовом до Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної державної адміністрації в особі Голови ліквідаційної комісії Микитюка І.М. про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог у сумі 14947245,00 грн.
Позов мотивований тим, що підрядником були виконані додаткові роботи, які необхідно було виконати для досягнення мети – капітального ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення 026019 Валя Кузьміна – Куп`янське – Велика Буда на ділянці км 3+200-км 5+000 Чернівецька область. Однак, замовник не здійснив коригування проектно-кошторисної документації на зазначені роботи, не уклав договір на виконання додаткових робіт та не провів оплату. 09.01.2024 року ТОВ «Компанія Євродор» скерувала претензію на ім`я голови ліквідаційної комісії відповідача щодо прийняття та оплати виконаних робіт, яка була отримана, проте, залишена без відповіді.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

30.09.2024 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 2467 від 30.09.2024 року) від ТзОВ «Компанія Євродор».
Заява мотивована тим, що відповідно до розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 28.11.2023 року № 1207-р «Про внесення змін до структури обласної державної адміністрації» відповідач перебуває в стадії ліквідації, рішення прийнято без правонаступництва.
Заявник вважає, що у разі затвердження ліквідаційного балансу до прийняття рішення по справі щодо визнання та включення кредиторських вимог, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду.
Просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме затверджувати ліквідаційний баланс, а також державним реєстраторам юридичних осіб, які уповноважені відповідно до законодавства України проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни, проводити будь-які реєстраційні дії відносно Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної державної адміністрації, в тому числі реєстрацію припинення діяльності.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 01.10.2024 року у справі №926/2466/24 частково задоволено заяву про забезпечення позову ТзОВ «Компанія Євродор». Заборонено Державним реєстраторам юридичних осіб, які уповноважені відповідно до законодавства України проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни, проводити реєстрацію припинення діяльності відносно Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної адміністрації. В іншій частині заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.
Ухвала суду мотивована тим, що виходячи з предмета позову та вимог заяви про забезпечення позову,   суд беручи до уваги наявність в матеріалах справи розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 28.11.2023 №1207-р про припинення діяльності шляхом ліквідації юридичної особи   відповідача, вважає допустимо заборонити проводити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у т.ч. державним реєстраторам, нотаріусам, тощо) реєстрацію припинення діяльності, а не будь-яких реєстраційних дій відносно відповідача, як зазначено заявником.
З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення заяви позивача в частині заборони Державним реєстраторам юридичних осіб, які уповноважені відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни, проводити реєстрацію припинення діяльності відповідача, оскільки заходи забезпечення позову нерозривно пов`язані з предметом позову та спрямовані на запобігання можливим негативним наслідкам.   В іншій частині заяви суд відмовив у зв`язку з необґрунтованістю заявлених вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти, де позивач виступав підрядником, а відповідач замовником. Вказує на те, що згідно умов договору підставою для оплати виконаних робіт є підписані уповноваженими представниками сторін акти приймання виконаних будівельних робіт. Заявляє, що всі акти приймання виконаних будівельних робіт були прийняті та оплачені відповідачем у 2021 році. Зазначає, що протоколи нарад з вирішення технічних питань при капітальному ремонті не слугували підставою для виконання додаткових робіт відповідно до умов договору, а спірні роботи взагалі не були передбачені ні договором, ні додатковими угодами. Стверджує, що додаткові угоди до договору на роботи, які не були передбачені проектно-кошторисною документацією, не передбачені договірною ціною та які були виконані зі слів позивача, замовником та підрядником не укладалися. Також зазначає, що позивачем не зафіксовано факт виконання робіт відповідно до умов договору. Відповідач заявляє, що ним було направлено на юридичну адресу позивача відповідь на претензію і всі довідки про вартість виконаних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт, додані до претензії щодо прийняття та оплати виконаних будівельних робіт, та повідомлено про неможливість їх підписання, яка повернулася за зворотною адресою з підстав закінчення встановленого терміну зберігання. Просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.10.2024 року у справі №926/2466/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову ТзОВ «Компанія Євродор» у повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Представник позивача просив оскаржену ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137   цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.
Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.04.2024 року у cправі №      922/5184/23.
В матеріалах оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 01.10.2024 року у справі № 926/2466/24 наявні: копія договору про закупівлю робіт за державні кошти №42ДГ від 17.08.2020 року; копії протоколів нарад з вирішення технічних питань по капітальному ремонту за 2020 -2021 роки; копія акта додаткових видів робіт; копії актів на закриття прихованих робіт за період вересень-жовтень 2020 року; копії не підписаних замовником довідки про вартість виконаних робіт і акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року.
Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що спірні роботи не були передбачені ні договором, ні додатковими угодами, на претензію позивача ним було повернуто позивачу всі довідки про вартість виконаних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт, додані до претензії щодо прийняття та оплати виконаних будівельних робіт, та повідомлено про неможливість їх підписання. 
Також вказує на те, що відповідачем направлено відповідь на претензію позивача на юридичну адресу останнього, яка повернулася за зворотною адресою з підстав закінчення встановленого терміну зберігання.
З вищенаведеного апеляційний господарський суд вважає, що відповідач вчиняв необхідні від нього дії з метою врегулювання спору до звернення позивача до суду.
Враховуючи правову природу забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні співмірності задоволення заяви про забезпечення позову слід виходити з суті позовних вимог та доводів заявника щодо забезпечення позову. Доводи заявника повинні аналізуватись судом зокрема через поведінку відповідача у конкретній справі, адже саме дії відповідача мають об`єктивно спонукати позивача до звернення із заявою про застосування заходів забезпечення позову з метою уникнення негативних наслідків у випадку задоволення позову.
Аналізуючи доводи заявника та зміст апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для застосування заходів забезпечення позову з урахуванням активної поведінки відповідача щодо врегулювання спору до звернення позивача до суду.
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням приписів статті 136 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову не може підміняти собою вирішення справи по суті.
В заяві про забезпечення позову заявник просив вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме затверджувати ліквідаційний баланс, а також державним реєстраторам юридичних осіб, які уповноважені відповідно до законодавства України проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни, проводити будь-які реєстраційні дії відносно Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної державної адміністрації, в тому числі реєстрацію припинення діяльності.
Проаналізувавши позовні вимоги та вимоги, зазначені у заяві про забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку про певну тотожність позову та заяви, що суперечить правовій природі заяви про забезпечення позову як інструменту обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача, а не фактичне (повне чи часткове) вирішення справи по суті шляхом задоволення вказаної заяви.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку про недопустимість задоволення заяви про забезпечення позову у зв`язку з тим, що задоволення такої заяви призведе до часткового вирішення спору між сторонами, що суперечить положенням статті 136 Господарського процесуального кодексу України.
Стосовно аргументів ТзОВ «Компанія Євродор» про те, що відповідно до розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 28.11.2023 року № 1207-р «Про внесення змін до структури обласної державної адміністрації» прийнято рішення про припинення діяльності відповідача шляхом ліквідації без правонаступництва необхідно звернути увагу на таке.
Верховний Суд у постанові від 16.06.2023 року у справі № 925/1775/21 висловив наступну правову позицію: «Публічне правонаступництво органів державної влади   є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.
Особливістю публічного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права. При цьому можна виділити дві форми публічного правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Перша форма публічного правонаступництва - фактичне правонаступництво передбачає передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Натомість процесуальне публічне правонаступництво   передбачає заміну судом сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа».
Отже, з урахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду апеляційний господарський суд критично оцінює доводи заявника щодо припинення діяльності відповідача без правонаступництва, адже у будь-якому випадку функції та повноваження відповідача в подальшому можуть перейти до іншого органу внаслідок передання адміністративної компетенції.
Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що задоволення заяви про забезпечення позову у цій справі не є розумним, обґрунтованим, адекватним та співмірним із позовними вимогами та доводами заявника. Відтак, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення поданої позивачем заяви про забезпечення позову слід скасувати і прийняти нове рішення про відмову у її задоволенні. 

Судові витрати

Судові витрати покладаються на заявника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 136, 137, 197, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління інфраструктури, капітального будівництва та експлуатації доріг Чернівецької обласної державної адміністрації за № 01-06/115 від 08.10.2024 року (вх. № 01-05/2891/24 від 14.10.2024 року) задовольнити.
Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.10.2024 року у справі №926/2466/24 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Євродор» про забезпечення позову скасувати.
В цій частині прийняти нове рішення. В задоволенні  заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Євродор» (вх.№2467 від 30.09.2024) про забезпечення позову у справі № 926/2466/24 відмовити.
В іншій частині ухвалу господарського суду Чернівецької області від 01.10.2024 року у справі №926/2466/24 залишити без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на заявника.
Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич

Суддя                                                                                          С.М. Бойко

        Суддя                                                                                          І.Ю. Панова