Справа № 303/6682/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       24 вересня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – Джуги С.Д.
суддів – Кожух О.А., Мацунич М.В.
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року у складі судді Мирошниченка Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим, -
в с т а н о в и в :
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим.
Позов мотивовано тим, що 21.08.2007р. між акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MKAOAE00000096.
Позивач стверджує, що Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, звернувшись у 2021 році до суду з позовом про стягнення суми кредиту, що залишилася несплаченою. Позов Банку задоволений, рішення суду нею виконано, у зв`язку з чим 10.10.2016р. виконавче провадження закінчено. Однак, відповідач не визнає цього факту, наполягає на існуванні заборгованості, вимагає її погашення, про що телефонує та надсилає SMS-повідомлення.
За вказаних обставин позивач просить припинити правовідношення за кредитним договором № MKAOAE00000096, укладеним 21.08.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 .
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року позов задоволено.Припинено правовідношення за кредитним договором № MKAOAE00000096, укладеним 21.08.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить скасувати рішення та ухвалити у даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків, що основне зобов`язання за кредитним договором виконане боржником та є припиненим.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пітух В.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта – адвоката Гринихи Т.Ю., пояснення представника позивача - адвоката Пітуха В.І., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання за кредитним договором припинилися в день остаточного погашення заборгованості, стягнутої судовим рішенням, а тому наявні підстави для задоволення позову.
З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.
Матеріалами справи встановлено, що 21.08.2007р. між сторонами був укладений кредитний договір № MKA0AE00000096, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 20915,53 доларів США, які мала повернути до 20.08.2012 року (а. с. 15-20).
За наданим Банком розрахунком заборгованості за договором № MKA0AE00000096 від 21.08.2017 року станом на 01.11.2022 року загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 139341,34 гривень (а. с. 56-64).
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 19.07.2012р. було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 107864,90 гривень
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2020 року відмовлено у позові Банку про стягнення з ОСОБА_1 3% річних, виходячи з тих підстав, що виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 119043,55 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10.10.2016 року закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення) (а.с.8-14).
Згідно листа начальника відділу Мукачівського ВДВС у Мукачівському районі Закарпатської області № 23.5.-38/651 від 11.01.2023 виконавче провадження № 52787380 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 01.08.2012 року Індустріальним районним судом по справі № 2/0417/5163/2012 про стягнення з ОСОБА_2 119043,55 гривень заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк», згідно АСВП перебувало на виконанні у відділі у 2016 році. 
10.10.2016 року державним виконавцем відповідно до п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.97), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (ВП-сперозділ) (а.с.98-99).
Матеріали виконавчого провадження знищено у 2020 році за закінченням терміну зберігання (а.с.97).
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч.1,ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Правила припинення зобов`язання передбачені в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.
Зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України), переданням відступного (ст.600 ЦК України), зарахуванням (ст.601 ЦК України), за домовленістю сторін (ст.604 ЦК України), прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України), неможливістю виконання (ст.607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (ст.ст. 608,609 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) та від 31.10.2018р. у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок, згідно з яким припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак право кредитора на відшкодування інфляційних втрат та отримання 3 % річних виникає в силу закону, а не договору.
Відтак, суд першої інстанції вірно зазначив, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 10.10.2016 року (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором припинилося, а питання відповідальності позивачки за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором (стаття 625 ЦК України) вже було предметом судового розгляду (рішенням Мукачівського міськрайонного суду у задоволенні позову Банку до ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки 3 % річних відмовлено). При цьому, право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували пред`явленню такого позову.
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що позичальником виконані свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, в зв`язку з чим таке зобов`язання припинилось на підставі ст.599 ЦК України та обґрунтовано задовольнив заявлений позов.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
Таким чином суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно задовольнив заявлений позов.
Рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2024 року.
Головуючий:
Судді: