ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1063/24                                        Головуючий суддя І інстанції ПОПОВ О. Г.
Провадження № 22-ц/818/3088/24                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2024 року                                                                                       м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :
головуючого                Яцини В.Б.,
суддів колегії                 Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2024 року, у справі №629/1063/24, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,
встановив:
У лютому 2024 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,
Позовна заява мотивована тим, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, є непрацездатним та отримує пенсію за віком, розмір якої складає 4394,30 грн. щомісячно, а з січні 2024 року - 4427,40 грн., що підтверджується довідкою про доходи №7213 3822 0323 7216, виданою ГУ ПФУ в Харківській області 19.02.2024 року. Його син - ОСОБА_3 є повнолітньою особою, наразі є військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ, а тому має стабільне офіційне грошове забезпечення. Його дружина - ОСОБА_4 отримує пенсію у розмірі 2520,00 грн. щомісячно. Окрім цього, має незадовільний стан здоров`я, що також потребує значних фінансових витрат на лікування та підтримку належного стану здоров`я. Щомісяця він несе значні витрати на продукти харчування, ліки, засоби гігієни і сплату комунальних послуг. Розмір його пенсії в додаток з пенсією дружини позбавляє його можливості повноцінно задовольняти першочергові життєві потреби, що фактично ставить у скрутне матеріальне становище. В силу віку та стану здоров`я він позбавлений можливості працювати, інших доходів, окрім пенсії, не має, у зв`язку з чим потребує допомоги з боку свого сина, який не бажає добровільно надавати її.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і довічно. 

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2024 року позо ОСОБА_5 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з 21.02.2024 і довічно. 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_6 , яка не брала участі у справі, звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
На обґрунтування якої зазначає, що вона є зацікавленою особовою у розгляді цієх справи, оскільки відповідач за відповідним рішення суду сплачує аліменти на утримання їх малолітнього сина, але не повідомив її про розгляд цієї справи та не залучив її до участі в якості третьої особи. 
Вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 липня 2023 року у справі №629/1709/23, було змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.06.2021 року по цивільній справі № 629/3031/21 з ОСОБА_3 , який є відповідачем у даній справі, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 червня 2021 року щомісячно, до досягнення - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, на користь матері ОСОБА_1 на стягнення у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Внаслідок цього суд не з`ясував дійсний майновий стан сторін, що відповідач має заборгованість за вказаним рішення суду по справі № 629/3031/21 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 14218,94 станом на 14.03.2024 року.

Зазначає, що у відповідача ОСОБА_3 є право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а у його батьків також є право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,У матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 є у приватній власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яку вона здає в оренду і отримує орендну плату, що є значним доходом батьків. 
Вважає, що судом не досліджено спільного доходу сім`ї позивача, позивачем не з`ясовано що крім ОСОБА_3 у позивача є другий син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але цей факт позивач суду не повідомив та звернувся з позовом тільки до одного сина, доказів про наявність допомоги від інших родичів та наявність інших доходів, які б мали значення для вирішення справи, - не вказав.
       Вважає, що з огляду на вищевказане та з урахуванням зверненням відповідача ОСОБА_3 до суду х позовом по справі № 629/1704/24 про зменшення розміру аліментів з до 1/6 частини, в якій ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2024 року було відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, зазначений позов у даній справі було подано батьком відповідача ОСОБА_3 виключно для створення його сину - відповідачу ОСОБА_3 штучної можливості для зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 . 
Вказує, що суд першої інстанції вказаних обставин не з`ясував та не врахував те, що наявність інших осіб, на користь яких відповідач сплачує аліменти, мало значення під час вирішення даного спору. Просить з цих підстав скасувати рішення та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Зазначає, що про оскаржуване рішення їй стало відомо 19.06.2024, коли отримала відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_10 , який представляє інтереси ОСОБА_3 у справі №629/1704/24, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відзив на скаргу не надійшов.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, відповідно до ст. 367 ЦПК України заслухала доповідь судді, перевірила матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду не повністю відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав доведеними вимоги позову з огляду на їх визнання відповідачем.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2  перебуває на обліку в Лозівському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком, розмір якої з січня 2024 року складає 4427,40 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 19.02.2024 року.
Відповідач по справі ОСОБА_3 є його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторонами не заперечується, що наразі він є військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ. 
Дружина позивача - ОСОБА_4 перебуває на обліку в Лозівському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 2520,00 грн.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.
Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану.
Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.
Обґрунтовуючи подання апеляційної скарги як особою, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 посилалася на те, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.03.2024 року вирішено питання про права та інтереси її та її неповнолітніх дітей, оскільки це рішення створює у подальшому можливість зменшення розміру аліментів, стягнутих судом на дитину.
З матеріалів справи також вбачається, що після ухвалення рішення Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 26.03.2024 року про стягнення аліментів на непрацездатного батька, ОСОБА_3 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відкрито провадження у справі № 629/1704/24.
Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 455/1434/17 (провадження № 61-9053св19), відповідно до якого наявність інших осіб, на користь яких відповідач сплачує аліменти, має значення під час вирішення спору про стягнення аліментів, зокрема на непрацездатних батьків.
Виходячи з вищевикладеного судова колегія приходить до висновку, що посилання ОСОБА_11 як особи, яка не брала участі у справі, проте на користь якої стягуються аліменти щодо обмеження її прав є обґрунтованими.
Судова колегія вважає, що у разі звернення особи з позовом про стягнення аліментів за одночасної наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь інших осіб, яке перебуває на примусовому виконанні, останні мають право брати участь у справі про стягнення аліментів на користь заявника, оскільки мають у ній юридичну зацікавленість до вирішення спору, тобто є заінтересованими особами. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками боржника та особи, яка також звернулася з позовом про стягнення аліментів, проте після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь інших стягувачів (заінтересованих осіб) та перебування його на виконанні. Встановлення обставин з приводу стягнення аліментів на користь заявника та визначення їх розміру впливає на права та обов`язки інших стягувачів аліментів, оскільки може впливати на можливість сплачувати боржником аліменти в раніше визначеному розмірі та призвести до подальшого зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь заінтересованих осіб.
Судова колегія враховує, що на час постановлення рішення у справі, що переглядається, на примусовому виконанні вже перебував інший виконавчий документ про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини з тієї самої особи, який є відповідачем у цій справі. Тож заінтересованість ОСОБА_1 у вирішенні цього спору не є гіпотетичною та абстрактною, оскільки йдеться не про належність їй права звернутися до суду за захистом її порушеного суб`єктивного права, а за правової ситуації, коли таке суб`єктивне право суд вже визнав порушеним та захистив у судовому порядку.
Додатково має правове значення те, що за правилом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Що стосується розміру стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , то судова колегія зазначає наступне.
Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
Необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 є пенсіонером перебуває на обліку в Лозівському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком, розмір якої з січня 2024 року складає 4427,40 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 19.02.2024 року.
Відповідач по справі ОСОБА_3 є його сином, що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторонами не заперечується, що наразі він є військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ. 
Дружина позивача - ОСОБА_4 перебуває на обліку в Лозівському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 2520,00 грн.
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 липня 2023 року у справі №629/1709/23, було змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.06.2021 року по цивільній справі №629/3031/21 з ОСОБА_3 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 червня 2021 року щомісячно, до досягнення - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, на користь матері ОСОБА_1 на стягнення у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Оскаржуваним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі 629/1063/24 від 26 березня 2024 року позо ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з 21.02.2024 і довічно. 
Посилання ОСОБА_1 , що у позивача ОСОБА_2 окрім сина (батька її дитини) є ще один син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який отримує дохід та може його утримувати, та той факт, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 отримали право власності на житловий будинок та на земельні ділянки, судовою колегією не приймається оскільки доказів таким твердженням ОСОБА_1 ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не надано.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням всіх обставин справи та фінансового стану платника аліментів, а саме: наявності виконавчих документів на виконанні щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільної дитини, - рішення суду відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру стягнення аліментів із ОСОБА_3 на утримання батька ОСОБА_2 , з 1/6 частини до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.02.2024 року і довічно. 
Тому апеляційна скарга задовольняється частково. Колегія суддів вважає, що таке рішення забезпечує справедливий баланс інтересів апелянта та позивача, що у контексті ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства у даній справі. Доказів на підтвердження отримання позивачем інших доходу, крім незначної пенсії, позивачка до суду не надала. Посилання на наявність у відповідача у власності житла не свідчить про його неспроможність сплачувати аліменти ані на утримання непрацездатного батька, ані малолітнього сина. 
Суд апеляційної інстанції за відсутності достатніх доказів про те, що позивач у даній справі подав штучний позов з метою нашкодити інтересам свого малолітнього онука ОСОБА_7 отримувати аліменти за вказаним рішенням суду у справі № 629/1709/23, або що йому було відомо про наміри свого сина ОСОБА_3 позиватися до апелянта про зменшення розміру присуджених раніше аліментів на утримання онука ОСОБА_7 , - відхиляє наведені з цього приводу аргументи скарги.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
З урахуванням того, що позовна заява ОСОБА_2 задоволена частково, тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави підлягає зменшенню з 1211,20 грн. до 605,60 грн.
Крім того, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1816,80 грн. (а.с.76). З урахуванням того, що її апеляційна скарга задоволена частково, тому з Державного бюджету України ОСОБА_1 слід повернути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (50%) - у розмірі 908,40 грн., сплаченого при поданні апеляційної скарги за квитанцією № 1386137597 від 18 вересня 2024 року (а.с.76).
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постанови :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2024 року змінити в частині визначення розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.02.2024 року і довічно.
Змінити розподіл судових витрат та стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір 605,60 грн.
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 908,40 грн відповідно до квитанції № 1386137597 від 18 вересня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 23 грудня 2024 року.

Головуючий                                                                                        В.Б. Яцина
Судді                                                                                                Ю. М.Мальований

                                                                                       Н.П. Пилипчук