УХВАЛА

16 грудня 2024 року 

м. Київ 

справа № 380/5268/24

адміністративне провадження № К/990/46217/24 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М. перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі № 380/5268/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення з 01.02.2023 перерахунку та виплати позивачці пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2024 № 11/19472-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023;
зобов`язати відповідача здійснити з 01.02.2023 перерахунок і виплату пенсії позивачці на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2024 № 11/19472-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2024, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024, адміністративний позов задоволено.
02.12.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить: рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі №380/5268/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Скаржник вважає, що при винесенні оскаржуваних судових рішень судами порушені норми матеріального та процесуального права, неповністю досліджені та не з`ясовані всі обставини справи.
По суті спірних правовідносин скаржник зазначає, що після скасування пунктів 1, 2 Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», урядом не приймалось рішення щодо змін розмірів грошового забезпечення, алгоритм дій державних органів щодо здійснення перерахунків не змінювався.
Також станом на 01.01.2023 за рішенням Кабінету Міністрів України не затверджено зміни розміру грошового забезпечення за відповідною посадою військовослужбовців.
Скаржник вважає помилковим висновки судів попередніх інстанцій, що розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу для обчислення розміру перерахованих пенсій повинні визначатися на підставі норми пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На виконання пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Вимоги вказаного припису скаржник не виконав.
Пункт 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлює, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо: у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, оскільки такий обов`язок покладено на скаржника, так як в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення.
В той же час аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно-правових актів, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
За таких обставин касаційна скарга належить поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі № 380/5268/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін