Справа № 161/8040/24  Провадження №33/802/676/24 	Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Кромського М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 17.04.2024 о 17.30 у с. Гірка Полонка, по вул. Горохівська, керував транспортним засобом марки Вольво д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини).
Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки т/з, результат позитивний 2,72‰, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 А ПДР.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що працівниками поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 .. Вказує на те, що у фабулі протоколу не вказано, на який саме стан сп`яніння проводився огляд водія. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №571034 від 17.04.2024, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та з порушенням згідний власноручно зазначивши це (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 17.04.2024, з якого слідує, що ОСОБА_1 , у зв`язку з проведенням огляду на місці його зупинки, в КП «ВМЦТЗ» не доставлявся (а.с.2), чеком приладу «Alcotest Drager 6810» №4657 від 17.04.2024, з якого вбачається результат огляду 2.72‰ (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та з яким він був згідний (а.с.4), рапортом від 17.04.2024 (а.с.5), розпискою про зобов`язання передати керування автомобілем громадянину ОСОБА_3 (а.с.9), копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.10), відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує, щодо керування ним транспортним засобом і, що при цьому він перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник технічного засобу Драгер становить 2,72‰ та був згідний з результатом огляду (а.с.14), а також іншими матеріалами справи.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних приладів, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, працівник поліції мав право запропонувати водію пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином.
Про застосування нагрудних бодікамер, а також про долучення до матеріалів справи відеозапису, вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Також, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем, йому було повідомлено його ознаки сп`яніння, а саме різкий запах з ротової порожнини, з чим він погодився (18:03 час на відео). Був згідний пройти тест на місці зупинки, розпакував мундштук власноруч, продув Драгер, з результатом 2.72 ‰ був згідний (18:05 час на відео). Також відмовився від проходження тесту в медичному закладі (а.с.14). 
Крім того, написав сам у протоколі, що повністю згідний з результатом (18:08 час на відео).
З відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не заперечував результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», тобто перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Також сам відмовився від проходження огляду у медичному закладі (а.с.14).
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Твердження апеляційної скарги про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, є безпідставним та повністю спростовуються і власноручними поясненнями самого ОСОБА_1 , який у відповідній графі протоколу написав: « з протоколом ознайомлений та з порушенням згідний» (а.с.1). 
Також, з роздрукованого чеку приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 06.06.2023, а проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 17.04.2024, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcotest 6810» (а.с.3). 
Крім того з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки убачається, що газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Алкотест 6810», зав. № ARBL-880, яким проводився огляд ОСОБА_1 (а.с.3), дане свідоцтво чинне до 13 червня 2025 року, тому доводи апелянта про відсутність повірки приладу, яким проводився огляд ОСОБА_1 , не приймаються апеляційним судом, так як є голослівними. 
З врахуванням наведеного, враховуючи зміст відеозапису з бодікамер працівників поліції, згоду самого ОСОБА_1 із вчиненим правопорушенням, його ступеня алкогольного сп`яніння – 2.72‰, підстав для визнання недійсним результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810», апеляційний суд не вбачає.
Тому, не заслуговують на увагу доводи захисту, що з вказаним технічним засобом були проведені маніпуляції.
Також, апеляційним судом не беруться до уваги доводи щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки вони є безпідставними та спростовуються відеозаписами наявними в матеріалах справи та поясненнями з протоколу про адміністративне правопорушення, де  ОСОБА_1 був згідний з результатом тесту та не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.п.2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі був пред`явити до ОСОБА_1 вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини. Результат даного огляду становив 2,72‰.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський ОСОБА_4 не мав права складати адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки згідно п.2.6 посадової інструкції передбачено, що поліцейський у випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.33-35). Під час судового розгляду справи місцевим судом поліцейський ОСОБА_4 представив спеціальний жетон (а.с.57). 
Жодних доказів того, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . ОСОБА_4 не перебував на посаді поліцейського і відповідно не мав повноважень складати вказаний протокол, стороною захисту апеляційному суду не надано, а тому такі доводи апелянта не можуть братись до уваги.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не звертався до відповідних органів зі скаргами на неправомірні, на думку сторони захисту, дії поліцейських під час складання адміністративних матеріалів щодо нього. Тому відповідні доводи апелянта є голослівними та необґрунтованими, а відтак не беруться апеляційним судом до уваги. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Кромського М.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2024 року щодо  ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов