П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 523/1984/24	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення
суду 1 інстанції: 23.09.2024 року;
Головуючий в 1 інстанції: Кремер І.О.
      П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
– Яковлєва О.В.
       За участю: секретаря – Недашковської Я.О.
                        представника апелянта – Кучеренка Г.А.
                        представника відповідача – Воробйової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, Серії АА №00017004 від 23.04.2024, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті;
закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником вантажного транспортного засобу – трьохвісний вантажний сідловий тягач марки MAN TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_1 , сумісно з яким використовує трьохвісний напівпричіп – контейнеровоз марки TAD, д.н.з. НОМЕР_2 . В порушення вимог підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху під час розгляду матеріалів, створених за допомогою технічних файлів, головним спеціалістом Державної служби України з безпеки на транспорті визначено наведені транспортні засоби як трьохвісний тягач з трьохвісним напівпричепом та зазначено про дозволену максимальну масу транспортного засобу у 40 тон, а відтак необґрунтовано встановлено перевищення вагових параметрів транспортного засобу на 13,625% (5,45 т).
Враховуючи викладене, а також те, що метадані фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті не містять відомості про результати повірки засобу вимірюваної техніки, повні дані та фотографії транспортного засобу, відповідачем не підтверджено облаштування ділянки автомобільної дороги, на якій здійснюється габаритно-ваговий контроль, необхідними технічними засобами організації дорожнього руху відповідно до погодженого органом Національної поліції проекту (схеми) організації дорожнього руху, позивач наполягає на повній необґрунтованості та неправомірності адміністративного стягнення, наявності підстав для скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті та залишаючи позовні вимоги без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що факт перевищення відповідальною особою – позивачем нормативних вагових параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,625% (5,45 тон), при дозволеній максимальній масі 40 тон, а також вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 132-2 КУпАП, підтверджений належними та допустимими доказами і матеріалами автоматичної фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт.
З огляду на те, що під час винесення оспорюваної постанови і притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на виконання своїх повноважень, з дотриманням чинного законодавства та обґрунтовано, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність рішення суб`єкта владних повноважень і відсутність підстав для його скасування.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», Порядку №193, Постанові №374, Наказу №1747 та обставинам справи і помилково не враховано, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена. Під час вирішення справи відповідачем не підтверджено дотримання зазначених правових норм та не надано відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки з позначкою в ньому заводського номеру вагового пристрою (ідентифікацією), якими проведено зважування транспортного засобу.
На переконання апелянта, судом необґрунтовано відхилено представлені позивачем докази – реєстраційні документи на транспортний засіб (спеціалізований напівпричіп –контейнеровоз), тип якого дає правові підстави для застосування максимальних нормативних вагових параметрів транспортного засобу при перевезенні у 44 тони. При цьому, доводи відповідача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про те, що транспортний засіб (напівпричіп) не містить основних ознак контейнеровозу не підтверджені матеріалами автоматичної фіксації правопорушення.
У відзиві на апеляційну скаргу Державна служба України з безпеки на транспорті посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових підстав для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 21.12.2023 року о 18 год. 12 хв. за адресою М-05, км 36 + 303, Київська область, автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
За результатом фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М. винесено постанову від 23.01.2024 року Серії АА №0001704, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Згідно вказаної постанови, автоматична фіксація правопорушення здійснена технічним засобом WIM 5,5 , зав. №16, який пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, про що ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано Свідоцтва №35-02/1812, №35-02/1813, №35-02/1814, №35-02/1815, строком до 11.12.2024 року, про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки – Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу: Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС). Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM). Підсистема вагового контролю ТЗ, зав. № М-05, км 36 + 303/WIM 5/GPS 30.204339, 30.239041.
Облаштування ділянки автомобільної дороги, на якій здійснюється габаритно-ваговий контроль, необхідними технічними засобами організації дорожнього руху погоджено органом Департаментом патрульної поліції листом від 17.02.2020 року за №3047/41/27/02-2020.
Так, технічно зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу на 13.625% (5.45 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення показали, що виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, зокрема, загальна маса ТЗ становить 45450 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2620 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 5160 мм, 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6750 кг, 2 - 7150 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 9200 кг, 5 - 9200 кг; 6 - 9150 кг; загальна маса - 50500 кг.
Згідно доданих до постанови файлів та як не заперечується учасниками, автомобільне перевезення здійснювалось транспортним засобом MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_1 , за своїми характеристиками являється спеціалізованим вантажним – спеціалізованим сідловим тягачем-Е, власником транспортного засобу зареєстрований ОСОБА_1 .
Також, позивач зазначає і відповідачем не заперечується, що автомобільне перевезення здійснювалось разом із спеціалізованим напівпричепом TAD AGRO 55-3, державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_2 , за своїми характеристиками являється спеціалізованим напівпричепом Н/ПР– контейнеровозом, переобладнаним для перевезення контейнеру типу 1А/ДООПР (обрізаний до Н 2200мм, з/без тенту) конт. типу 1А як кузов власного виготовлення для перевезення насипом вантажу (у т.ч. зернових культур), власником транспортного засобу зареєстроване ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД».
Не погоджуючись із винесеною постановою, посилаючись не неправомірність та необґрунтованість адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною 2 статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси комбінованих транспортних засобів на автомобільних дорогах державного значення:
двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом – 36 т;
двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом – 40 т;
трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом – 40 т;
двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 42 т;
трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра – 44 т.
Згідно із пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів..
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Слід враховувати, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174.
За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями; система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-комунікаційної системи.
За правилами пунктів 7, 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування.
Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.
Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. №163.
Відповідно до пунктів 11, 12, 13 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Згідно із пунктами 14, 15 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.
Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
За правилами пунктів 16, 17 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Виходячи з обставин справи, підставою для видання оспорюваної постанови про застосування до позивача адміністративного стягнення (штрафу) стали результати автоматичного вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, та загальної маси транспортного засобу, проведеного 21.12.2023 року автоматичним пунктом на відповідній ділянці автомобільної дороги.
Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження, а саме загальної маси транспортного засобу більш ніж на 13.625%.
Виходячи із розрахунку штрафу, адміністративне стягнення згідно оспорюваної постанови застосовано до позивача за перевищення встановлених законодавством вагових норм загальної маси транспортного засобу більш ніж на 10%.
Так, в момент зважування загальна маса транспортного засобу перевищила максимально допустиму на 5.45 тони, тобто, з урахуванням допустимої похибки, склала 45.45 тон замість 40 дозволених тон.
Стосовно доводів позивача, що у спірних правовідносинах позивачем під час перевезення використано трьохвісний автомобіль (тягаг) з трьохвісним напівпричепом – контейнеровозом, а отже відповідно до пункту 22.5 ПДР максимально допустимою масою транспортного засобу являються 44 тони, колегія суддів погоджується із висновками Державної служби з безпеки на транспорті про те, що визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси у 44 тони є не лише наявність підтверджуючого документу про те, що транспортний засіб рухався із напівпричепом – контейнеровозом, а те, що контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Водночас, згідно даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 транспортний засіб TAD AGRO 55-3, державний номерний знак НОМЕР_2 , який використовувався у спірному перевезенні, за своїми характеристиками являється спеціалізованим напівпричепом Н/ПР – контейнеровозом, переобладнаним для перевезення контейнеру типу 1А/ДООПР (обрізаний до Н 2200мм, з/без тенту) конт. типу 1А як кузов власного виготовлення для перевезення насипом вантажу (у т.ч. зернових культур).
Таким чином, переобладнання транспортного засобу та зміна технічних характеристик транспортного засобу спростовує доводи позивача про те, що спірне перевезення здійснювалось за допомогою спеціалізованого напівпричепу – контейнеровозу. Отже, сам факт реєстрації автомобільного транспорту - контейнеровозом не поширює на спірне автомобільне перевезення вагові обмеження у 44 тони, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, з огляду на відмінну форму використання.
Аналогічним чином, не потребується додатковий огляд транспортних засобів на предмет їх технічних характеристик, адже норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та наявні у матеріалах справи докази у достатній мірі дозволяють здійснити вирішення даного адміністративного спору.
З огляду на те, що матеріали справи містять належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення відбулась в установленому законом порядку, матеріали справи про адміністративне правопорушення та представлені учасниками докази містять усі необхідні відомості, передбачені Порядком №1174 і які дозволять у своїй сукупності встановити фактичні обставини правопорушення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для скасування постанови відповідача.
Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд , -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено та підписано 28.11.2024 року.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                            О.В. Яковлєв