УХВАЛА
23 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 947/2285/20
провадження № 61-16634ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (яке змінило назву на Акціонерне товариство 
«Сенс-Банк»), державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція Державної реєстрації» Бурлаченка Ігоря Володимировича, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та нотаріуса,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») (після зміни назви - АТ «Сенс-Банк»), державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Бурлаченка І. В. 
(далі - державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації»), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського А. Е. 
(далі - приватний нотаріус Одеського МНО), в якому просили:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора 
КП «Агенція державної реєстрації» Бурлаченка І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 44653637 від 17 грудня 2018 року);
- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського МНО Чапського А. Е. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 50824299 від 27 січня 2020 року).
Київський районний суд міста Одеси рішенням від 05 листопада 2020 року позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив.
Визнав протиправним та скасував рішення державного реєстратора 
КП «Агенція державної реєстрації» Бурлаченка І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 44653637 від 17 грудня 2018 року).
Визнав протиправним та скасував рішення приватного нотаріуса Одеського МНО Чапського А. Е. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 50824299 від 27 січня 2020 року).
Встановив порядок виконання рішення шляхом поновлення права власності ОСОБА_3 на квартиру 
АДРЕСА_1 , шляхом відновлення в Державному реєстрі речових прав 
на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказаний об`єкт нерухомості.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з рішенням Київського районного суду міста Одеси 
від 05 листопада 2020 року, АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви - 
АТ «Сенс-Банк») оскаржило його в апеляційному порядку.
Одеський апеляційний суд постановою від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви - АТ «Сенс-Банк») задовольнив частково.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2020 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовив.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.
Верховний Суд постановою від 27 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-10873св23).
Одеський апеляційний суд постановою від 03 жовтня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви - АТ «Сенс-Банк») задовольнив частково.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2020 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишив без задоволення.
09 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду 
від 03 жовтня 2024 року.
До касаційної скарги додана заява про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року не отримував. Про існування оскаржуваної постанови апеляційного суду заявнику стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 20 листопада 2024 року.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, тому наявні підстави для його поновлення з огляду на таке.
Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Враховуючи те, що відповідно до пункту 2 частини четвертої 
статті 392 ЦПК України докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, додаються до касаційної скарги за їх наявності, а на час вирішення питання про прийняття касаційної скарги в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, що спростовують доводи заявник про ненаправлення апеляційним судом копії оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року.
Разом з тим, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої 
статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
З огляду на зміст судових рішень, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду у лютому 2020 року з двома позовними вимогами немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та нотаріуса.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2 102 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 0,4 = 840,80 грн).
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми 
(840,80 грн х 200 % = 1 984,80 грн).
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (1 984,80 грн х 2 = 3 363,20 грн).
Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 3 363,20 грн, за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; 
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок 
отримувача - UA288999980313151207000026007; призначення 
платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            І. М. Фаловська