УХВАЛА
05 грудня 2024 року 
м. Київ
справа №440/9310/21
адміністративне провадження № К/990/44188/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року про призначення судово-економічної експертизи та постанову Другого апеляційного адміністративного суду  від 09 жовтня 2024 року у справі №440/9310/21 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ПОЛТАВАТРАНСБУД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
установив:
Товариство з додатковою відповідальністю «ПОЛТАВТРАНСБУД» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 липня 2021 року №00050610701.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року, позов задоволено. 
Постановою Верховного Суду від 10 липня 2023 року касаційну скаргу скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року в частині задоволених позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 00050610701 від 27 липня 2021 року в частині збільшення ТДВ «Полтаватрансбуд» грошових зобов`язань за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 320 286,75 грн, в тому числі за основним платежем 317 299 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 987,75 грн, а також в частині здійсненого розподілу судових витрат. Справу № 440/9310/21 в цій частині позовних вимог направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 440/9310/21 залишено без змін.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи задоволено, призначено судову економічну експертизу у справі № 440/9310/21 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ПОЛТАВАТРАНСБУД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зупинено провадження у справі до одержання судом результатів експертизи.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року скасовано ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року, справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року справу прийнято до провадження суду.
10 червня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання позивача, в якому останній просив призначити судово-економічну експертизу у справі, проведення якої доручити Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, а також зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду  від 09 жовтня 2024 року, задоволено клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі. Призначено судову економічну експертизу у справі № 440/9310/21.
Не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №440/9310/21, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.  
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктами 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Наведений у частині другій статті 328 КАС України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Зі змісту поданої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що скаржник просить переглянути в касаційному порядку ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року про призначення судово економічної експертизи у справі №440/9310/21.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 294 КАС України така ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного оскарження, проте згідно з частиною другою статті 328 цього Кодексу відсутня у переліку ухвал, що можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
З огляду на викладене, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року, а також постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року, ухвалена за результатами її перегляду, не можуть бути предметом касаційного оскарження.
Також Суд звертає увагу на те, що у цій ситуації скаржнику було забезпечено належні процесуальні умови для реалізації основоположного права на апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого в його справі, яке (таке право) гарантоване статтею 129 Конституції України. Водночас касаційне оскарження вказаного судового рішення положеннями КАС України не допускається.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), №   40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], №   36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (див. рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», п. 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», п. 37; рішення у справі «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), п. 32; рішення у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia), п. 29). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 294, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року про призначення судово-економічної експертизи та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №440/9310/21 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ПОЛТАВАТРАНСБУД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                  О. О. Шишов

Судді                                                                                                      І. В. Дашутін
                                                                                                                  
                                                                                                              М. М. Яковенко