ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2513/24 Справа № 212/5148/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 листопада 2024 року                                                                м.Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2024 року, щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до постанови суду першої інстанції, згідно з протоколом серії ААД № 640435 від 14.05.2024 року, 14.05.2024 року о 17 год 00 хв в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг у Покровському р-ні, по вул. Об`їзна дорога / вул. Фабрична, 3/24, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечну швидкість руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки, перевищив допустиму швидкість в населеному пункті, під час зміни напрямку руху не переконався в безпечності своїх дій, рухаючись по дорозі, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, безпідставно здійснив виворіт керма вліво, виїхавши при цьому на зустрічну смугу руху, здійснивши обгін транспортного засобу Suzuki ignis, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті ДТП автівки отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Зафіксовано на БК 474748. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 12.1, 12.3, 10.1, 11.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2024 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
З таким судовим рішенням не погодився потерпілий ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку із пропуском строку на апеляційне  оскарження. 
В клопотання про поновлення строку вказує, що чергове судове засідання призначене на 19.09.2024 року, однак суд ухвалив рішення раніше 16.09.2024 року.   
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про дату слухання 16.09.2024 року потерпілому не направлялось, відомості про його належне повідомлення на вказану дату відсутні. 
На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2024 року. 

В апеляційній скарзі потерпілий просить постанову суду скасувати, постановити нову, якою вирішити питання про винуватість ОСОБА_1 не лише у вчинені адміністративного правопорушення, а й щодо завдання потерпілому майнової шкоди та покладення на ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду в розмірі 200 000 грн.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд незаконно постановив рішення без вирішення питання про покладення на ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Клопотання з цього приводу, судом першої інстанції проігноровано. 
Вказує, що судом не виконано приписи ст. 40 КУпАП, щодо вирішення питання про визнання за ОСОБА_1 вини в заподіянні шкоди потерпілому та покладення на нього обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Вказує, що приписи ст. 38 КУпАП стосуються лише строків накладення стягнення.
Звертає увагу на упередженість судді та зацікавленість розглянути справу поза межами строків накладення адміністративного стягнення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, не встановлено всіх обставин справи, а лише наявне посилання на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 640435 від 14.05.2023 року. В своїй описовій частині, судом першої інстанції фактично не встановлені обставини справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення, не зазначено про наявність чи відсутність ознак вказаного правопорушення. 
З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування постанови місцевого суду.
Крім того, суд першої інстанції дослідивши матеріали справи ухвалив рішення про закриття провадження відповідно до ст. 38 КУпАП, зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, без висновку про наявність або відсутність вини ОСОБА_1 , що на думку апеляційного суду не відповідає вимогам Закону.
Так, відповідно до ч.2ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій – шостій цієї статті.
Отже, закриттю провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, обов`язково передує встановлення наявності або відсутності вини особи, оскільки лише на етапі вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, тобто після встановлення вини особи, суд переходить до етапу вирішення питання накладення стягнення та відповідно перевірки строків передбачених ст. 38 КУпАП. 
З урахуванням викладеного, постанова суду не відповідає вимогам Закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом свого рішення.
Відповідно положення статті 124 КУпАП, відповідальність за статтею 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Отже, ст. 124 КУпАП є бланкетною нормою права і адміністративна відповідальність настає в разі порушення суб`єктами адміністративного правопорушення відповідних пунктів ПДР України. 
Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є конкретні діяння учасників дорожнього руху, які полягають у порушенні читко визначених пунктів Правил дорожнього руху, які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 вбачається, що йому у провину ставиться порушення вимог п. 2.3б, 12.1, 12.3, 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.1 ПДР, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 11.4 ПДР передбачено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 12.3 ПДР передбачено, що разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ААД №640435 від 14.05.2024 року; письмовими поясненнями  ОСОБА_1  від 14.05.2024 року;  письмовими поясненнями  ОСОБА_2 від 14.05.2024 року; схемою місця ДТП та фототаблицею до неї; відеозаписом події.
Сам ОСОБА_1 не заперечує наявність своєї вини, а тому докази, які містяться в матеріалах справи беззаперечно вказують, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.3б, 12.1, 12.3, 10.1, 11.4 ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку із настанням ДТП.
З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні всі обов`язкові ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.
Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП поза межами, встановленого Законом, строку.
Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 14.05.2024 року, отже минув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо нього необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має право вимагати відшкодування матеріальної та моральної шкоди від особи, яка винна в аварії, або від її страхової компанії.
Твердження потерпілого ОСОБА_2 про необхідність стягнення матеріальної шкоди в даному провадженні, не заслуговують на увагу, оскільки процедура та порядок стягнення матеріальної шкоди внаслідок ДТП урегульований ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який виступає спеціальною нормою, яка має пріоритет у застосуванні ніж загальна норма передбачена ст. 40 КУпАП, на яку посилається потерпілий. 
Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду у випадках, чітко передбачених положеннями Закону № 1961-IV, одним з яких є встановлення недостатності коштів та/або майна страховика, якого визнано банкрутом та ліквідовано, для виконання зобов`язань за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, що здійснюється за рахунок фонду захисту потерпілих.
Отже, в разі неможливості добровільного відшкодування шкоди, потерпілий ОСОБА_2 може звернутися до суду та в порядку цивільного судочинства вирішити питання про примусове її відшкодування, за наявності належних доказів спричинення шкоди, особою, яка винна у настанні ДТП. Разом з цим, нормами діючого КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, не урегульована процедура вирішення спорів про відшкодування матеріальної шкоди, дослідження доказів на підтвердження збитків та залучення зацікавлених сторін. Крім того, апеляційний суд зауважує, що докази на підтвердження вартості завданих збитків не були предметом дослідження у суді першої інстанції, а тому апеляційний суд позбавлений можливості досліджувати вказані докази.
На підставі викладеного, доводи потерпілого в цій частині не підлягають задоволенню. 
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2024 року, щодо ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.
Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя