12.11.24
33/812/496/24
Справа № 490/34324/24
Провадження № 33/812/496/24

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 листопада 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Богуславською О.М.,
за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Притикіна Ігоря Ігоровича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення – 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, 
У С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873097, о 20 годині 47 хвилин 24 квітня 2024 року водій ОСОБА_1 , рухаючись в районі будинку № 79б по проспекту Героїв України у місті Миколаєві, керував транспортним засобом «BMW 730», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі - відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
       Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що поліцейськими не було дотримано порядку огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме:
-Акт огляду на стан сп`яніння не містить інформації про технічний засіб
за допомогою якого ОСОБА_1 , нібито, пропонувалося пройти огляд та у поліцейських не було в наявності такого пристрою. Також в акті не зазначено дату та час вчинення цієї дії;
- ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду ні на місці 
зупинки транспортного засобу, ні в медичному закладі. Саме до медичного закладу його було доставлено після застосування до нього фізичної сили;
-Зупинка його транспортного засобу була незаконною, оскільки правил 
дорожнього руху він не порушував;
-Для складання протоколу про адміністративне правопорушення
працівники поліції повинні були проїхати за ним до медичного закладу, куди його відвезла швидка, проте протокол був складений без його участі. З цієї підстави є неправдивим запис у протоколі про відмову від його підписання;
-Навіть якщо водій на місці зупинки погодився із допущеним 
правопорушенням, працівник поліції повинен підтвердити факт порушення належними доказами; 
-Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при 
доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для виправдання.
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі – Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 873097 вбачається, що він складений відносно водія ОСОБА_1 , який о 20 годині 47 хвилин 24 квітня 2024 року, рухаючись в районі будинку № 79б по проспекту Героїв України у місті Миколаєві, керував транспортним засобом «BMW 730», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. 
З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що транспортний засіб «BMW 730» з номерним знаком НОМЕР_1 
під час руху був зупинений працівниками поліції. Коли працівник поліції підійшов до водія та представився, водій ОСОБА_1 передав йому реєстраційний документ на транспортний засіб та сказав «130 оформляй».
       На пропозицію працівника поліції вийти з авто водій сказав «я тєбє сказал 130 оформляй і я поєхал».
Вийшовши з машини, водій має нестійку ходу, що вбачається з перших його кроків. На запитання працівника поліції чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, ОСОБА_1 відповів «нє надо нічого дуть, можеш сразу 130 оформлять».
На запитання працівника поліції чи вживав він алкогольні напої ОСОБА_1 відповів «Ну конечно, я же тєбє говорю – сразу оформляй 130».
На запитання працівника поліції чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер ОСОБА_2 відповів «Да, давай бистрєє». 
Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що від нього чути стійкий запах алкоголю, тому він відсторонюється від керування транспортним засобом і далі не їде, на що ОСОБА_1 відповів, що за ним зараз приїде його водій і він поїде далі. Повідомив, що визнає що вживав алкоголь та повторив це ще кілька разів.
Також ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що він притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, зокрема за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
У подальшому, протягом тривалого часу ОСОБА_1 у грубій формі, з застосуванням ненормативної лексики, спілкувався з працівниками поліції.
Після того, як йому було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестеру Драгер, ОСОБА_1 власноруч обрав мундштук та повідомив, що буде телефонувати своєму адвокату.
Після цього на пропозицію працівника поліції пройти огляд ОСОБА_1 повідомляв, що у нього болить ребро бо його вдарили та просив викликати швидку допомогу.
Пізніше, на повторну пропозицію працівника поліції пройти огляд ОСОБА_1 повідомив, що від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу не відмовляється, але не може цього зробити фізично тому, що його нудить. 
У подальшому ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції викликати йому швидку допомогу, на що йому роз`яснювали, що він тримає в руках телефон і здатний спілкуватися, тому може зробити це сам.
На повторне запитання працівника поліції, чи згоден він пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповів «Нєт». На запитання «Ви відмовляєтесь?» відповідь – «Нєт, зараз приїде мій адвокат і я пройду.».
На повторну пропозицію ОСОБА_1 відповів «Я не відмовляюся, я по 63 статьє жду свого адвоката.».
У подальшому ще декілька разів працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд, проте останній повідомляв, що не відмовляється від проходження, проте без адвоката цього робити не буде.
Пізніше під час спілкування з працівниками поліції та з товаришем, який приїхав на місце зупинки, ОСОБА_1 повідомляв, що працівник поліції бив його по нирках, що він не керував транспортним засобом, а був пасажиром.
Через 40 хв після зупинки транспортного засобу на місце зупинки приїхав адвокат Притикін І.І., якому працівником поліції були повідомлені обставини події. Після цього адвокат викликав швидку допомогу, а ОСОБА_1 в чергове було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, не відмовляючись від проходження огляду, дій, спрямованих на проходження, ОСОБА_1 не вчиняв.
Працівник поліції звернувся до адвоката з пропозицією зі свого боку спонукати ОСОБА_1 до проходження огляду, на що адвокат, спілкуючись з медиками швидкої допомоги, відповів, що спочатку ОСОБА_1 оглянуть медики. Крім цього, адвокат зазначив, що немає можливості провести ОСОБА_1 освідування, оскільки він стояти не може.
У подальшому ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що не готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки працівник поліції його вдарив.
На запитання працівника поліції чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 висловив згоду, на що йому було запропоновано пройти до службового автомобіля, яким його буде доставлено до медичного закладу. Проте, адвокат Притикін І.І. повідомив працівника поліції, що вони дочекаються швидкої допомоги, пройдуть медичний огляд, а потім пройдуть освідування на стан сп`яніння.
Після цього адвокат запропонував поліцейським скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у разі, якщо вони розцінюють як відмову його стан – він погано почувається, і вони чекають на швидку допомогу.
Після прибуття швидкої допомоги та огляду ОСОБА_1 , медичний працівник повідомив, що перелому у ОСОБА_1 немає, і що їм також ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої.
Після цього ОСОБА_1 вкотре надано алкотестер Драгер та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, ОСОБА_1 повідомив, що пройти огляд він не може, тому що йому погано і він їде в лікарню.
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відповів відмовою, оскільки зараз їде до Лікарні швидкої медичної допомоги. Працівник поліції роз`яснив, що розцінює це як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відносно нього буде складено протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП. При цьому адвокат Притикін І.І. повідомив ОСОБА_1 що, якщо працівники поліції так вважають, то нехай складають протокол.
На запитання працівника поліції про те, чи буде він отримувати копію протоколу, ОСОБА_1 відповів щоб спілкувалися з його адвокатом. Адвокат Притикін І.І. на це запитання відповів, що ОСОБА_1 на даний час не у стані належно оцінювати ситуацію, та погодився з тим, що копія протоколу прийде на адресу проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Отже, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції протягом більше ніж півтори години пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній дій, спрямованих на проходження огляду не вчинив.
При цьому, суд враховує, що при зупинці транспортного засобу водій ОСОБА_1 відразу повідомив про те, що вживав алкогольні напої, однак на пропозицію працівника поліції не проходив огляду на стан сп`яніння, спочатку телефонував сестрі, потім друзям, потім адвокату.
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , навіть за можливої наявності хворобливого стану, мав можливість пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки весь час з усіма спілкувався у підвищеному тоні та самостійно пересувався. Хворобливого стану, який би дійсно заважав ОСОБА_1 продути алкотестер не вбачається.
Медичні працівники швидкої допомоги, які прибули на виклик, повідомили, що переламу кісток у ОСОБА_1 немає. 
Крім цього, з наявної в матеріалах справи довідки Міської лікарні швидкої медичної допомоги вбачається, що ОСОБА_1 був обстежений у приймальному відділенні, за результатами обстеження – забій грудної стінки справа. Рекомендовано – амбулаторно знеболюючі в таблетках, за необхідності спокій.
Згідно рентгенографії перелому ребер не виявлено. Тривалість перебування у медичному закладі становила 40 хвилин.
Отже, з медичних документів, виданих за результатами обстеження ОСОБА_1 , також не вбачається його хворобливого стану, який би перешкоджав у проходженні огляду на стан сп`яніння. 
За таких обставин суд вважає, що у даному випадку має місце пасивна форма відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому Законом порядку, оскільки попри те, що  ОСОБА_1  прямої відмови не висловив, однак фактично вчиняв дії, спрямовані на уникнення огляду на стан сп`яніння в установленому порядку.
З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо доводу апеляційної скарги про порушення працівниками поліції правил складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених нормами статей 254 та 256 КУпАП, суд вважає їх необґрунтованими.
У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколів встановлено, що в ньому зазначено час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказані протоколи складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі – Інструкція № 1395).
Жоден з приписів КУпАП та Інструкції № 1395 не містить прямої заборони на складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
При цьому, з матеріалів справи, яка переглядається, вбачається, що ОСОБА_1 мав можливість бути присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки його стан не вимагав термінової госпіталізації та не впливав на можливість сприйняття ним обставин, що відбуваються.
Крім цього, на місце зупинки транспортного засобу прибув адвокат Притикін І.І., який мав можливість забезпечити ОСОБА_1 участь при складанні протоколу, ознайомленні з ним та отриманні його копії. Натомість адвокат роз`яснив ОСОБА_1 , що працівники поліції можуть складати протокол про адміністративне правопорушення, якщо вважають, що є на це підстави.
За такої поведінки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника працівники поліції дійшли обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також суд критично оцінює довід апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан сп`яніння не містить інформації про технічний засіб за допомогою якого ОСОБА_1 , нібито, пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння та в акті не зазначено дату та час вчинення цієї дії, оскільки зазначення цієї інформації не передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Не вважає суд переконливими і інші доводи апеляційної скарги, які на думку апелянта, спростовують винуватість дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Порушення формальностей, на які звертає увагу захисник, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, жодним чином не зачіпають прав і свобод особи та мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Верховний Суд (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18) зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. 
Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Суд в цій справі вважає за необхідне дотриматися підходу, сформованого ВС, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.
Тим самим, названі доводи захисника не є слушними, оскільки вони не доводіть істотних фундаментальних порушень прав і свобод ОСОБА_1 та не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 130 КУпАП. 
Натомість відеозапис обставин події беззаперечно вказує на те, що працівник поліції кілька разів, протягом більше, ніж півтори години пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній дій, спрямованих на проходження огляду не вчинив. 
При цьому, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
Посилання апелянта на безпідставну зупинку працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є неспроможним, оскільки 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Після цього дія воєнного стану продовжувалася та діє на даний час.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.12.2021 року, № 1456 правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закони України «Про основи національного спротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про національну безпеку України»,»Про Національну поліцію», «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях», затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.
Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Довід апеляційної скарги щодо скасування судами інших постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інші правопорушення на висновки суду не впливають, оскільки у справі, яка переглядається, надається оцінка діям ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Тому, суд вважає, що в умовах воєнного стану працівники поліції мають право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, з метою запобігання правопорушень.
З огляду на викладене вище апеляційний суд вважає, що обставини справи, встановлені на підставі наявних доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та як наслідок - наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Поведінку ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та у подальшому ввести суд в оману стосовно обставин події та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а отже - про його особливий цинізм та неповагу до суспільства та законів України.
На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                         Н.О. Тищук