УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 296/6284/17
провадження № 51- 7884 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого судді                                              ОСОБА_1 ,
суддів:                                                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                                              ОСОБА_5 ,
у режимі відеоконференції:
захисників                                                             ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженого                                                         ОСОБА_8 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року стосовно 
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Житомира, 
 
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
Корольовський районний суд м. Житомира вироком від 23 грудня 2022 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року, засудив:
ОСОБА_8 за:
- ч. 5 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна;
- ч. 3 ст. 357 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;
            ОСОБА_9 за:
- ч. 5 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна;
- ч. 3 ст. 357 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;
- на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від призначеного за ч. 3 ст. 357 КК покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
За вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою 21 квітня 2017 року в період часу з 07:45 до 09:30 проникли до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали 17 500 доларів США, що за курсом НБУ на час вчинення злочину становило 468 125 грн, чоловічу дублянку, спортивну сумку, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 503 116,56 грн, що є особливо великим розміром, та незаконно заволоділи паспортом та іншими документами потерпілого. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із судовими рішеннями стосовно ОСОБА_9 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги захисник обґрунтував тим, що:
- органом досудового розслідування допущені такі порушення вимог КПК, наслідком яких мали бути визнані недопустимими доказами протоколи огляду місця події, речових доказів, висновки експерта;
- суд першої інстанції не дав належної правової оцінки зібраним стороною обвинувачення доказам та безпідставно засудив його підзахисного ОСОБА_9 ;
- суд апеляційної інстанції залишив поза належною увагою доводи захисту, відмовив у повторному дослідженні доказів й необґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.
 
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_7 повідомив про те, що родичі ОСОБА_9 не уповноважили його представляти інтереси засудженого в суді касаційної інстанції з метою його реабілітації, проте вважав можливим розглядати подану ним касаційну скаргу.
Захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_8 не заперечували проти позиції захисника ОСОБА_7 .
Прокурор просив закрити касаційне провадження в частині оскарження судових рішень захисником ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю його підзахисного - засудженого ОСОБА_9 .
 
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження, заслухавши думки учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження в частині оскарження судових рішень стосовно ОСОБА_9 підлягає закриттю з огляду на таке.
За повідомленням Корольовського районного суду м. Житомира засуджений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 1463 від 26 квітня 2024 року.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 16 січня 2019 року (провадження                   № 51-4744 кмо 18, справа № 761/33482/16-к), у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.
Позиція Об`єднаної палати, крім іншого, полягає у тому, що смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. З урахуванням викладеного Об`єднана палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі смерті засудженого касаційне провадження, як правило, підлягає закриттю. 
З огляду на принцип верховенства права та інші засади кримінального провадження, касаційне провадження не може бути закрито, а підлягає продовженню у випадках, якщо з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, це буде необхідно в цілях реабілітації засудженого, який помер, або з метою захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.
Проте після смерті засудженого до суду касаційної інстанції ні члени його сім`ї, ні близькі родичі чи інші особи, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, не зверталися із заявами щодо продовження розгляду кримінального провадження у зв`язку з реабілітацією ОСОБА_9 , тому Судом не встановлено підстав для продовження касаційного розгляду саме з метою реабілітації померлого. 
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні також підтвердив, що ніхто з близьких людей ОСОБА_9 не уповноважував його представляти інтереси засудженого з метою реабілітації.
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 . У своїй касаційній скарзі захисник ставить питання про необхідність скасування судових рішень стосовно ОСОБА_9 через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів бере до уваги, що висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зазначений в ухвалі від 16 січня 2019 року (провадження № 51-4744 кмо 18, справа № 761/33482/16-к), був зроблений щодо касаційної скарги самого засудженого, який помер, однак, враховуючи, що основною тезою цього висновку є позиція щодо подальшої безпредметності касаційного провадження у зв`язку із неможливістю застосування до померлої особи кримінально-правових наслідків діяння, крім випадку з аспектами реабілітації, вважає, що аналогічний підхід має застосовуватися і до касаційної скарги захисника, поданої в інтересах засудженого, який помер.  
Враховуючи, що у кримінальному провадженні застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим, а також відсутні підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації померлого засудженого, касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 підлягає закриттю.
 
Керуючись статтями 434, 436, 441 КПК України, Суд 
постановив:
касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                ОСОБА_3