Справа № 751/5267/24 	Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В. 	
Провадження № 33/4823/930/24 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Шолох О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шолох О.В. в інтересах ОСОБА_1   на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :
          Цією постановою:
      ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,
притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 08 червня 2024 року в 00 год 44 хв, по вул. Івана Мазепи, 1, в м. Чернігові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Corola, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу Drager ARHE-0221, результат позитивний - 0,96‰. З результатом водій не погодилася, зі згоди водія огляд на визначення стану сп`яніння проводився у лікаря-нарколога КНП «ЧОПНЛ». Результат огляду - алкогольне сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ЧОПНЛ» № 472 від 08.06.2024. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Шолох О.В. подала в інтересах  ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду, а  провадження у справі закрити, на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 дій у стані крайньої необхідності. В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, місцевий суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та прийшов до хибного висновку про відсутність підстав для закриття провадження.  Апелянт вказує, що її підзахисна діяла у стані крайньої необхідності, так як, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вимушена була їхати за неповнолітнім сином, оскільки той підвернув ногу. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є законослухняною, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась. Також зазначає, що доказів того, що її діями було завдано шкоди будь-яким іншим учасникам дорожнього руху, немає.   

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги; апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 

     Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №707771 від  08.06.2024, ОСОБА_1 , 08 червня 2024 року в 00 год 44 хв, у м.Чернігові по вул. Івана Мазепи, 1, керувала транспортним засобом Toyota Corola, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу Drager ARHE-0221, результат позитивний – 0,96‰. З результатом водій не погодилася, зі згоди водія огляд на визначення стану сп`яніння проводився у лікаря-нарколога КНП «ЧОПНЛ». Результат огляду - алкогольне сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ЧОПНЛ» № 472 від 08.06.2024, чим порушила  п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).   
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП. 
  
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №472 від 08.06.2024, складеного лікарем КНП «ЧОПНЛ» ОСОБА_4 , згідно з яким ОСОБА_1 на момент огляду перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.9).

Крім того, як убачається з інформації з роздруківки приладу Alcotest Drager 6820 ARНM 0221, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,96 проміле (а.с.6,7).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом ТОЙОТА, була зупинена працівниками поліції за порушення комендантської години. Під час перевірки документів та спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння, про що їй було повідомлено. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, остання погодилася пройти огляд на місці; результат огляду - 0,96 проміле, з яким водій не погодилася. Після цього поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколога, водій погодилася та її було доставлено до медичного закладу. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, в установленому законом порядку проводився за допомогою спеціального технічного приладу, результат продуття - 0,94 проміле. Крім того, в медичному закладі лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 та прийшов до висновку, що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо неї, ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 вимушена була поїхати за неповнолітнім сином, який підвернув ногу, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як вона діяла в стані крайньої необхідності, не є переконливими, з огляду на таке.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції не повідомляла про те, що вона  була змушена їхати в стані алкогольного сп`яніння за сином у зв`язку з тим, що той підвернув ногу, а лише вказувала, що їй потрібно додому, тому що там її чекає малолітня дитина (9 років), що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Отже, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 , є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені стороною захисту обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шолох О.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний