КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №362/2396/21                                                                               Головуючий у І інстанції - Мартинцова І.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/15284/2024                                 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
20 грудня 2024 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Васильківської міської ради на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2024 року
у справі за заявою Васильківської міської ради про скасування судового наказу,- 
 
установив:
 
У липні 2024 року Васильківська міська рада звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про скасування судового наказу виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 11 травня 2021 року у справі №362/2396/21 про стягнення із Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 10465 грн.
В обґрунтування вимог заяви зазначила, що відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року у справі №362/2396/21 суд замінив у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №2-н/362/233/21 від 11 травня 2021 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, боржника - Здорівську сільську раду Васильківського району Київської області на його правонаступника- Васильківську міську раду.
Вказує, що Васильківській міській раді з 07 липня 2024 року стало відомо про перехід усіх процесуальних прав та обов`язків боржника, щодо судового наказу, а тому нею з поважних причин пропущений 15-денний строк на звернення із заявою про скасування судового наказу, з яким правонаступник не погоджується.
Просила суд, поновити пропущений строк та скасувати судовий наказ.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2024 року заяву Васильківської міської ради про скасування судового наказу повернуто заявнику.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Васильківська міська рада подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», після сформування Васильківської міської територіальної громади, у день набуття повноважень новообраної Васильківської міської ради, а саме 01 грудня 2020 року  - в день проведення першої сесії Васильківської міської ради VIII скликання - Васильківська міська рада VIII скликання стала правонаступником прав та обов`язків, зокрема, Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, тобто з 01грудня 2020 року повноваження Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області припинились на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Отже, з 01 грудня 2020 року Здорівська сільська рада Васильківського району Київської області, як орган місцевого самоврядування повноваження якого для забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування припинились 01 грудня 2020 року, за Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не могла як з 01 грудня 2020 року так і до цього часу бути стороною у цивільному процесі, зокрема, Здорівська сільська рада Васильківського району Київської області і з 28 травня 2021 року і до цього часу не мала цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, визначеної ст. ст. 46, 47 ЦПК України, тобто Здорівська сільська рада Васильківського району Київської області не вправі звертатися до Васильківського міськрайонного суду із заявою про скасування судового наказу від 11 травня 2021 року у справі № 362/2396/21.
В ухвалі, що оскаржується, суд за клопотанням боржника не поновив йому пропущений процесуальний строк через те, що за висновком суду «така позиція суперечить вищезазначеним приписам цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст. 55 ЦПК України», проте міська рада з таким висновком судді Васильківського міськрайонного суду Київської області не погоджується, адже надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд.
Зазначає, що судом першої інстанції було порушено порядок вчинення процесуальних дій, а також не перевірено всі обставини справи для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.
Просила суд, скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, повертаючи заяву про скасування судового наказу, виходив з того, що11 травня 2021 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ №2-н/362/233/21 про стягнення із Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2020 року по закінчення опалювального сезону 2021 року в сумі 10465 грн.
Копію судового наказу направлено боржнику у справі Здорівській сільській раді Васильківського району Київської області, та вручено 28 травня 2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення.
Згідно із ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11червня 2024  року у справі №362/2396/21 суд замінив у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №2-н/362/233/21 від 11 травня 2021 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, боржника - Здорівську сільську раду Васильківського району Київської області на її правонаступника- Васильківську міську раду.
Суд першої інстанції зазначив, що усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступників, обов`язкові для них.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником на момент звернення до суду пропущено строк на подачу заяви про скасування судового наказу від 11 травня 2021 року. 
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду не спростовують.
Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 с. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. 
Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. 
Таким чином, у кожному випадку, суд із урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. 
Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
У відповідності до ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи судовий наказ від 11 травня 2021 року було отримано боржником -  Здорівськоюсільською радою  Васильківського району Київської області 28 травня 2021 року.
З 28 травня 2021 року боржником - Здорівською сільською радою  Васильківського району Київської області, будь яких дій, щодо оскарження судового наказу від 11 травня 2021 року вчинено не було.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що боржник не заперечував та погодився із судовим наказом №2-н/362/233/21 про стягнення із Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2020 року по закінчення опалювального сезону 2021 року в сумі 10465 грн., оскільки мав об`єктивну можливість, але не скористався своїм правом та не звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року у справі №362/2396/21 суд замінив у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №2-н/362/233/21 від 11 травня 2021 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, боржника - Здорівську сільську раду Васильківського району Київської області на її правонаступника- Васильківську міську раду.
Згідно зі ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі обмежив заявника у праві на доступ до суду як елемента права на справедливий суд та вдається до надмірного формалізму у трактуванні процесуального законодавства, оскільки як встановлено судом першої інстанції, Васильківська міська рада була обізнана про існування судового наказу, про скасування якого просить, щонайменше починаючи з травня 2024 року, оскільки в матеріалах справи міститься заява Васильківської міської ради про те, що остання не заперечує проти заміни сторони у виконавчому провадженні та просить розглядати справу без участі її представника.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Здорівська сільська рада Васильківського району Київської області мала об`єктивну можливість звернутися із заявою про скасування судового наказу, однак не скористалась своїм процесуальним правом, а її правонаступник Васильківська міська рада Київської області у своїй заяві не обґрунтовує підстави та причини пропуску строку первісним боржником, оскільки усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступників, обов`язкові для них.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що процесуальний строк оскарження будь-якого процесуального документа, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку.
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу без доведеності поважності причин пропуску, не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.
За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду залишає апеляційну скаргу Васильківської міської ради Київської області без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, як таку, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
 
постановив:
 
апеляційну скаргу Васильківської міської ради Київської області залишити без задоволення.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Судді                                                                                                 К.П. Приходько
 
                                                                                                          С.О. Журба
                                                           
                                                                                                             Т.О. Писана