ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8963/24 Справа № 203/1942/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі номер 203/1942/18 за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі номер 203/1942/18 за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, в якій просила суд ухвалити рішення про відмову КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради у позові.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначала, що 08.08.2019 року у справі №203/1942/18 було ухвалене заочне рішення, яким, у тому числі, з неї на користь позивача було стягнуто заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 44489,87 грн. 23.01.2023 року відповідачці стало відомо про існування обставин, які не були і не могли бути їй відомими протягом розгляду справи в суді, а саме, порушення позивача, які стали би підставою для відмови у позові, встановлені актом перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 26.12.2019 року, а також рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, залишено без задоволення.
Із вказаним судовим рішенням не погодилась ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила апеляційний суд скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2023 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №203/1942/18.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим, ухваленим без повного вивчення обставин зазначених у заяві.
Суд першої інстанції жодним чином не зазначає конкретної дати, з якої заявниця, на думку суду, могла дізнатися про існування нововиявлених обставин, що вказує на те, що твердження оскаржуваної ухвали мають характер припущень. Також є безпідставним твердження про те, що «лічильник за цей період жодного разу не вилучався», оскільки підтверджень цього матеріали справи не містять. 
Також суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального закону щодо встановлення фактичних обставин справи внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, поданих заявником. 
Водночас, про існування нововиявлених обставин заявнику стало відомо лише 23.01.2023 року з листів від ОСОБА_2 із копіями акту із приписом ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №002069 від 26.12.2019 року, та копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/1217/20 від 13.07.2020 року, яким вказаний припис визнано законним, що підтверджується копією описів та конвертів поштового відправлення №4900099031129, №4900099031161 поданих разом із заявою про перегляд рішення від 08.08.2019 року за нововиявленими обставинами (факт чого, підтверджений належними доказами, судом першої інстанції проігноровано та якому не надано жодної оцінки). 
Вказані нововиявлені обставини існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи і до 23.01.2023 року, оскільки на момент виникнення обставин, які є нововиявленими для заявниці у цій справі, заявник був неповнолітній.
Судом першої інстанції не встановлено будь-яких обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про обізнаність або можливість заявниці бути обізнаною про існування нововиявлених обставин раніше 23.01.2023 року.
3 урахуванням нововиявлених обставин вимоги КП «Дніпроводоканал» щодо стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 44489,87 грн, розрахованої без врахування показань лічильника води є неправомірними та суперечить нормам законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Вказані нововиявлені обставини повністю спростовують фактичні дані щодо нібито існування заборгованості, покладені в основу заочного рішення, що переглядається.
Обставини «постійного і безперервного проживання» відповідачок за адресою реєстрації, не встановлювалися заочним рішенням у справі №203/1942/18 від 08.08.2019 року, що переглядається, не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами та є припущенням.
Заявника не було повідомлено належним чином про дату, час та місце судових засідань з приводу розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в тому числі остаточного судового засідання, у якому було винесено оскаржувану ухвалу. Всі поштові відправлення поверталися з поміткою «за закінченням терміну зберігання».
Від КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, а ухвалу Кіровського районного суду від 11.08.2023 року залишити без змін.
Вважає, що строки на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідачами пропущено, оскільки інформація про виданий припис була ще їм відома в 2019 році.
Відповідачка ОСОБА_1 декілька разів у тексті своєї скарги зазначає, що «Вказані нововиявлені обставини існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи і до 23.01.2023 року, оскільки на момент обставин, які є нововиявленими для заявниці у цій справі, заявник був неповнолітній». З цим твердженням КП «Дніпроводоканал» не згоден, оскільки ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а першочерговий розгляд справи щодо стягнення заборгованості та набула повноліття за послуги водопостачання та водовідведення по справі №203/1942/18 проходив в 2018 році, коли апелянтка вже була цивільно-дієздатною фізичною особою.
ОСОБА_1 декілька разів в свої апеляційній скарзі зазначає що припис став для неї нововиявленою обставиною про яку вона не знала до 23.01.2023 року, однак апеляційна скарга не містить інформації чому ця обставина не була і не могла бути їй відома на час розгляду цієї справи та не надано на підтвердження відповідного доказу.
Суд направляв кореспонденцію саме на адресу реєстрації відповідачок, оскільки інших засобів зв`язку з відповідачками немає, але останні ухилялись та й надалі ухиляються від отримання судової кореспонденції. При цьому ОСОБА_1 , звертаючись з апеляційною скаргою, вказує ту саму адресу, за якою повідомляв відповідачів суд першої інстанції. Доказів не проживання за адресою реєстрації відповідачок за адресою АДРЕСА_1 не надано.
Всі мотивування в описі виявлених порушень до акту та припису, щодо повірки лічильника холодної води, вже були предметом розгляду в судах трьох інстанцій і не потребують додаткового перегляду. На час розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій, акт та припис вже існував, та в жодному процесуальному документі про наявність припису відповідачами на згадувалось. Також, в підтвердження факту, що припис ГУ Держпродспоживслужби є не нововиявленою обставиною та того, що про його існування усі відповідачки знали заздалегідь, підтверджується тим, що починаючи з 2021 року представники позивача регулярно намагаються отримати доступ до приладу обліку холодного водопостачання для виконання державної повірки приладу обліку холодного водопостачання та зняття контрольних показників на виконання того ж припису, про що було складено двосторонні акти, які неодноразово було залишено у дверях споживачі (всі копії знаходяться в матеріалах справи), та споживачі доступу не надають, двері ніхто не відчиняє.
Вважає, що доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, є ідентичними доводам, викладеним апелянткою в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, їм вже надавалася оцінка судом, а тому вони не можуть бути підставами для скасування ухвали від 11.08.2023 року, оскільки не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів.
Від інших учасників справи відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 68, 69, 70, 71, том 3). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб. 
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 7 статті 429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєстровані та мешкають у квартирі АДРЕСА_2 .
Позивач регулярно надає відповідачкам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв`язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість в сумі 30014,55 грн.
Зазначені факти були встановлені заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2019 року, ухваленим у цивільній справі №203/1942/18 (провадження №2/0203/555/2019) за позовом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення (а.с. 104, 105, том 1).
26 грудня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за результатами заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів було складено акт №002069, згідно з яким: позивач як виконавець не виконав свого обов`язку з періодичної повірки лічильника відповідачок; від 11.11.2010 року нарахування за послуги водопостачання здійснювались за нормами споживання без урахування показань приладу обліку у зв`язку із закінченням строку повірки приладу обліку води (а.с. 203 – 216, том 2).
13 липня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/1217/20 за позовом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування припису було ухвалене рішення, яким, окрім зазначеного в акті від 26.12.2019, встановлено:
- на підставі заяви ОСОБА_2 від 23.08.2005 року було здійснено допуск в експлуатацію квартирного лічильника холодної води з 20.09.2005 року по 20.09.2008 року ;
- будь-яких несправностей лічильника судом встановлено не було;
- перешкод у доступі до лічильника судом встановлено також не було (а.с. 193 – 198, том 2).
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року у цивільній справі номер 203/1942/18, суд першої інстанції виходив з того, що факти відсутності несправностей лічильника та перешкод у доступі до нього, за своїм характером не є нововиявленими обставинами та з порушення строків на звернення з цією заявою.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки рішення суду не відповідає нормам закону.
Положеннями частин 2, 4, 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Апеляційним судом встановлено, що 11 серпня 2023 року в судовому засіданні постановлено ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, проголошено вступну та резолютивну частини ухвали (а.с. 10,11-12зв, том 3).
Відповідно до протоколу судового засідання від 11 серпня 2023 року в судовому засіданні були присутні: склад суду, представник позивача ОСОБА_4 (а.с. 9-9зв, том 3)
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлялись конверти з судовими повістками, проте зазначені конверти було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 2, 6, том 3).
Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідачок про дату, час і місце засідання суду від 11 серпня 2023 року.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, § 33).
Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, N 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
А відтак, судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, оскільки справу було розглянуто за відсутності заявника, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Отже, ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі №203/1942/18 підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення.
Розглядаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі №203/1942/18, апеляційний суд керується наступним.
Порядок та підстави перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду передбачені главою 3 розділу 5 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Судом встановлено, що відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєстровані та мешкають у квартирі АДРЕСА_2 .
Позивач регулярно надає відповідачкам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв`язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість в сумі 30014,55 грн.
Зазначені факти були встановлені заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2019 року, ухваленим у цивільній справі №203/1942/18 (провадження №2/0203/555/2019) за позовом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.
26 грудня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за результатами заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів було складено акт №002069, згідно з яким: позивач як виконавець не виконав свого обов`язку з періодичної повірки лічильника відповідачок; від 11.11.2010 року нарахування за послуги водопостачання здійснювались за нормами споживання без урахування показань приладу обліку у зв`язку із закінченням строку повірки приладу обліку води.
13 липня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/1217/20 за позовом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, третя особа – ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування припису було ухвалене рішення, яким, окрім зазначеного в акті від 26.12.2019 року, встановлено:
- на підставі заяви ОСОБА_2 від 23.08.2005 року було здійснено допуск в експлуатацію квартирного лічильника холодної води з 20.09.2005 року по 20.09.2008 року ;
- будь-яких несправностей лічильника судом встановлено не було;
- перешкод у доступі до лічильника судом встановлено також не було.
Викладені вище обставини, встановлені актом №002069 та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/1217/20, на думку відповідачки ОСОБА_1 , є нововиявленими за своїм характером.
Оцінюючи зазначені обставини на їх відповідність приведеній нормі, апеляційний суд виходить з того, що, незважаючи на їх встановлення в акті перевірки та судовому рішенні відповідачка ОСОБА_1 мала можливість знати про їх існування і раніше. Крім того, з огляду на проживання відповідачки в цій квартирі вона також мала можливість бути обізнаною і про здійснення допуску в експлуатацію квартирного лічильника холодної води, доказів зворотного ОСОБА_1 не надано.
Таким чином, факти відсутності несправностей лічильника та перешкод у доступі до нього, за своїм характером не є нововиявленими обставинами.
Посилання відповідачки ОСОБА_1 на те що зазначені, на її думку, нововиявлені обставини існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи, оскільки на момент виникнення обставин, які є нововиявленими у цій справі, вона була неповнолітньою, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідачка ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) досягла повноліття у 2014 році, а обставини на які вона посилається мали місце у 2019 році та 2020 році.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі номер 203/1942/18 відсутні.
Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2023 року – скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: