КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №757/353/23                                                            Головуючий у 1 інстанції: Козлов Р.Ю.
Провадження №22-ц/824/15506/2024                                   Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
4 грудня 2024 року                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                         Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,
при секретарі                                          Ганжалі С.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог остаточно просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2019 по 01.11.2022 у розмірі 136 595,52 грн.
В обґрунтування позову зазначала, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 у справі № 757/58347/19-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 01 листопада 2019 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не більше ніж до досягнення 23 років.
Через ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки станом на 01 листопада 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 136 595, 52 грн., у зв`язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі  136 595 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 1 серпня 2024 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в діях відповідача відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментам.
Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. 
Посилалась на те, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 01 листопада 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, яке  набрало законної сили 23.02.2021.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню склав 136 595,52 грн., яка виникла більше ніж за 6 місяців.
Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що на день ухвалення оскаржуваного рішення у даній справі, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року не було скасовано та було чинне на день прийняття оскаржуваного рішення.
Тому вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо визначення дати набрання законної сили заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року у цивільній справі №757/58347/19.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання
 
Учасники процесу в судове засідання  не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 у справі № 757/58347/19-ц з ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_1 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 01 листопада 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, здійсненим державним виконавцем, загальна заборгованість по аліментам складає 136 595, 52 грн.
Відмовляючи в задоволені  позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року у цивільній справі №757/58347/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів набрало законної сили 03 жовтня 2023 року.
Відповідно, на думку суду, зобов`язання щодо сплати аліментів у розмірі 1/4 від заробітку (доходів) за період з 01 листопада 2019 року до закінчення навчання у відповідача виникло лише 03 жовтня 2023 року, після набрання заочним рішенням законної сили.
Суд першої інстанції вирішив, що в діях відповідача відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах, оскільки обов`язок щодо їх сплати у відповідача виник лише 03 жовтня 2023 року.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає. що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам.
Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 у справі № 757/58347/19-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 01 листопада 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років. 
В жовтні 2019 року ОСОБА_2 оскаржив заочне рішення про стягнення аліментів в апеляційному порядку.
 Постановою Київського апеляційного суду від 3 жовтня 2023 року заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року залишено без змін.
Згідно зі ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.
Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Таким чином рішення суду щодо стягнення аліментів набрало законної сили 3 жовтня 2023 року.
 
Також колегія суддів встановила не добросовісність з боку ОСОБА_1 яка отримала виконавчий лист 27.07.2021 і тільки 4 вересня 2022 року постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 66816817.
Тобто виконавчий лист було отримано та подано до виконання з пропуском певного часу. Такі дії створюють умови для виникнення  штучної заборгованості по оплаті аліментів.
 
Крім того колегія судів встановила, що державному виконавцю було відомо місце роботи ОСОБА_2 , АТ «Укрзалізниця» куди він мав направити, але не направив для виконання  виконавчий лист.
Зазначене підтверджується довідкою виконавця від 13.12.22 № 69 977 про наявність заборгованості по аліментам у ОСОБА_2 за період з листопада 2019 року по жовтень 2022 року, та матеріалами виконавчого провадження (інформація за кью-ар кодом в постанові про відкриття виконавчого провадження). 
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належіть залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
 
Повний текст постанови складено 5 грудня 12024 року. 
 
Головуючий                                                                                      Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                                 Є.П. Євграфова 
 
                                                                                                            Т.О. Писана