УХВАЛА
 
21 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 991/7255/23
провадження № 51-4712 ск 24
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 вересня 2024 року і 
встановила:
як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення, за результатами розгляду Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду ухвалою від 18 вересня 2024 року, апеляційну скаргу прокурора, подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 52016000000000380 задоволено. Згадана ухвала суду скасована та постановлена нова, якою клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України задоволено та постановлено здійснювати спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52016000000000380.
Захисник ОСОБА_4  не погодився із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанцій та звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, де порушує питання про скасування зазначеного рішення з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Посилаючись на наявність виключної проблеми, просить передати цю касаційну скаргу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach 
v. France) від 13 лютого 2001 року).
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 вересня 
2024 року скасовано ухвалу слідчого судді та постановлено нову ухвалу, якою задоволено апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 52016000000000380. 
Тобто, апеляційний суд розглянув по суті апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді та виніс вмотивоване рішення. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, така ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Що стосується порушеного захисником питання про передачу до Великої Палати Верховного Суду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , зважаючи на наявність виключної проблеми, слід указати на таке.
Зі змісту статей 434-1, 434-2 КПК України убачається, що питання про передачу касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження. 
Передумовою направлення кримінального провадження до Великої Палати Верховного Суду є встановлені обставини, які свідчать про те, що оскаржуване судове рішення є предметом касаційного розгляду.
Таким чином, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що касаційна скарга захисника ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, то колегія суддів не вбачає підстав для передачі скарги на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
постановила:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 вересня 
2024 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                           ОСОБА_3