ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 173/3054/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,        
розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті 
на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області   від 25.10.2024, (суддя суду першої інстанції Кожевник О.А.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровськ,  в адміністративній справі №173/3054/24  за позовом ОСОБА_1  до  Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання  протиправною та скасування постанови,  
УСТАНОВИВ:
          26.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: скасувати постанову Старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світлани Іванівни серії АА №00021716 від 21.08.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн та закрити провадження  у справі про адміністративне правопорушення. 
          Адміністративний позов обґрунтований тим, що факт про порушення позивачем вагових нормативів перевезення вантажу не знаходить свого підтвердження. Позивач зазначає, що перевезення вантажу здійснювалось в контейнері з маркуванням, який відповідає нормативам ТУ У 29.2-39989905-001:2018 від 28.11.2018 «Контейнери до вантажних автомобільних напівпричепів. Технічні умови». 
          Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 25.10.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправною і скасував постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00021716 від 21.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. Закрив справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Державна служба України  з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації в розумінні вищезазначених міжнародних та національних норм. Матеріали справи не містять того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. Окрім того, так само відсутні будь-які ознаки перевезення контейнерів на зображеннях транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон.
          Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги заявник просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 АА № 00021716 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту оскаржуваної постанови що 09.08.2024 о 16 год. 25 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.440 6Х2/2BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених  пунктом 22.5 ПДР  України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2  статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA –WIM 35, зав № 16, свідоцтво про повірку транспортного засобу та строк його дії № 04/4783; 168; 169 до 16.02.2025. В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь. Відстань між вісями 1-2: 2610 мм; 2-3:1340 мм; 3-4: 5590 мм; 4-5:1320 мм; 5-6: 1300 мм. Навантаження на вісь 1 - 6650 кг, 2 - 6800 кг, 3- 10350 кг, 4 - 7750 кг, 5- 7950 кг, 6 - 7900 кг. - загальна маса - 47400 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 42660 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00021716/ (ідентифікатор доступу: gxzHg3iEOGwaB), що підтверджується копією постанови.
Згідно з оскаржуваною постановою на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500.00 грн.
Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вага вантажу не перевищувала граничного значення 44 тони. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України “Про дорожній рух” № 3353-XII, відповідно до частини 2 статті 29 якого з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
          Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27 грудня 2019 р. затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.
          Пунктом 11 Порядку № 1174 визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
          Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).
          Пунктом 16 Порядку № 1174 передбачено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
          У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (п. 17 Порядку № 1174).
          Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
          Згідно частини 2 цієї статті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
          Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., (в редакції на час прийняття спірної постанови) передбачалось, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для вантажних автомобілів: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон для доріг державного значення.
          Як свідчить зміст спірної постанови, позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України (перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,338 % (3,335 тон) при дозволеній масі 40 тон. (а.с.10). Порушення зафіксовано автоматично відповідним технічним засобом, код, тип, серійний номер якого а також номер свідоцтва про повірку та строк дії зазначені безпосередньо у постанові.
          Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          Доказом вчинення правопорушення є дані його автоматичної фіксації, які місяться в інформаційно-телекомунікаційній системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, тобто системі комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій. Ці дані, які отримані із інформаційно-телекомунікаційної системи (у тому числі. фото), зазначаються безпосередньо у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.
          Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність спірної постанови, яка прийнята за наявності обставини порушення позивачкою п. 22.5 Правил дорожнього руху та наявності підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 131-2 КУпАП.
          Щодо доводів позивачки про здійснення перевезення контейнеровозом, колегія суддів зазначає наступне.
          Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що транспортний засіб спеціалізованого призначення - це транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).
          Згідно статті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі Правила №363), визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.
          Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.
          Згідно пункту 2.13 Правил дорожнього руху транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.
          Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.01.1997 визначено, що вантажним контейнером є одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше). Напів/причеп-контейнеровоз - це транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів. Цими Правилами встановлена заборона на перевезення в універсальних контейнерах сипучого вантажу без тари (п. 17.2).
          Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; номер контейнера; - найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час i останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.
           Позивачем не надано доказів перевезення вантажу в універсальних контейнерах із відповідним маркуванням. При цьому, принцип презумпції вини суб`єкта владних повноважень - відповідача по справі, не звільняє позивачку від обов`язку по наданню доказів в обґрунтування доводів пред`явленого позову, як це передбачено статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, відповідач надав фото транспортного засобу, на якому відсутні контейнери.
          Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.
          Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.
          Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №173/3054/24 (2а/173/39/2024)  скасувати та ухвалити нове рішення.
          У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00021716 від 21.08.2024 - відмовити.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник