У х в а л а
Іменем України
22 листопада 2024 року
м. Київ 
Справа № 501/3511/21
Провадження № 61-14564ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця)
на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 3 жовтня 2024 року 
у справі за позовом скаржниці до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди і
в с т а н о в и в :
1.           У вересні 2021 року скаржниця звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:
(1)              встановити демонтований лічильник електричної енергії; 
(2)              встановити демонтований запобіжник електричної енергії; 
(3)              «скласти відповідний акт»; 
(4)              поновити постачання електричної енергії до квартири скаржниці АДРЕСА_1 (далі - квартира); 
(5)              визнати протизаконними дії відповідача з відключення квартири від постачання електричної енергії; 
(6)              стягнути з відповідача на користь скаржниці відшкодування 1 310 000,00 грн майнової шкоди та 490 000,00 грн моральної шкоди.
2.           12 жовтня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову. Мотивував тим, що скаржниця не надала належних доказів порушення її прав.
3.           3 жовтня 2024 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою змінив рішення суду першої інстанції, виклавши мотивувальну частину останнього у редакції тієї постанови. Мотивував тим, що згідно з матеріалами справи відповідач є робітником (електриком) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» (далі - ОСББ), позов стосується незаконності його дій і порушень прав скаржниці під час виконання відповідачем трудових обов`язків, а тому саме ОСББ є учасником цивільних правовідносин щодо зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.
4.           22 жовтня 2024 року скаржниця подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення позовних вимог. Обґрунтувала скаргу так:
-                  згідно з листом регулятора Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 26 лютого 2020 року № 2321/20.2/7-20 «у разі припинення постачання електричної енергії споживачу іншою особою (представником ОСББ) такі дії є протиправними діями третіх осіб, що унеможливлюють виконання вказаних договорів»;
-                  підтвердженням протиправних дій відповідача є листи НКРЕКП від 29 листопада 2016 року та від 10 травня 2019 року (див. близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 766/22228/17);
-                  згідно з актом від 20 листопада 2015 року відключення квартири від постачання електричної енергії здійснив саме відповідач.
5.           Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
5.1.       Апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою змінив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції. Зазначив, що оскільки скаржниця звернулася з позовом до неналежного відповідача, слід саме з цієї підстави відмовити у задоволенні позову. Скаржниця з судовими рішеннями не погодилася. Вважала, що оскільки протиправні дії безпосередньо вчиняв відповідач, то порушив її права саме він, а не ОСББ, працівником якого є відповідач. Верховний Суд із наведеними аргументами скаржниці не погоджується та вважає касаційну скаргу необґрунтованою.
5.2.       Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частини перша та друга статті 51 ЦПК України).
5.3.       Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
5.4.       Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).
5.5.       Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див., зокрема,  постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).
5.6.       Належним відповідачем має бути та особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, бо суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (див. близький за змістом висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 (пункт 7.17)).
5.7.       За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача й ухвалює рішення щодо суті заявлених вимог до належного відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40)).
5.8.       Скаржниця, надаючи інформацію про відповідача у касаційній скарзі, вказала, що він має відповідати саме як «робітник ОСББ», «електрик». Згідно з оскарженими судовими рішеннями відповідач є працівником ОСББ. Відповідно до актів від 20 листопада 2024 року відповідач на вимогу керуючого відключив постачання електричної енергії до квартири скаржниці, а демонтовані лічильник № 50814402 і трьохфазний автомат взяв на своє зберігання як електрика ОСББ. Отже, відповідач вчиняв зазначені дії під час виконання його трудових обов`язків. 
5.9.       Апеляційний суд в оскарженій постанові правильно вказав на те, що:
-                  якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем;
-                  на стадії апеляційного перегляду апеляційний суд позбавлений у передбачений процесуальним законом спосіб змінювати суб`єктний склад учасників справи;
-                  за матеріалами справи відповідач-електрик є робітником ОСББ, і скаржниця оскаржує законність дій відповідача під час виконання ним трудових обов`язків. Тому учасником цивільних правовідносин з приводу зобов`язання вчинити дії на користь скаржниці та відшкодування їй майнової та моральної шкоди є саме ОСББ, яке згідно зі статтею 1172 ЦК України має заінтересованість у предметі спору. Тобто саме ОСББ є належним відповідачем;
-                  оскільки скаржниця подала позов не до належного відповідача, у задоволенні цього позову необхідно відмовити саме з цієї підстави, не аналізуючи суть спору (це суд має зробити під час розгляду справи за участі всіх матеріально зацікавлених у спорі осіб).
5.10.    З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України належним відповідачем у цій справі має бути ОСББ, а скаржниця заявила позов до працівника ОСББ, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову через неналежність відповідача (див. близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 205/4241/18).
5.11.    Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
5.12.    Як зазначено вище, Верховний Суд, зокрема його Велика Палата, уже викладав у постановах висновки щодо застосування норм процесуального права про наслідки заявлення позову до неналежного відповідача, а також щодо застосування норм матеріального права про відповідальність юридичної особи за шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Апеляційний суд правильно переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до таких висновків Верховного Суду. Тому касаційну скаргу скаржниці слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 260, 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.           Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 3 жовтня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.
2.           Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала цю скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко