Ухвала
 
10 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 483/358/22
провадження № 61-13393ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Севастьянова Олексія Сергійовича як представника ОСОБА_1 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнати за ним та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки «CHEVROLET CRUZE», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
 
Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що 09 березня 2019 року в період перебування у шлюбі ним та відповідачкою було придбано майно: у 2020 році - автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE», вартістю 364 500,00 грн, та у 2019 році, за договором купівлі-продажу, квартиру АДРЕСА_1 вартістю 324 000,00 грн. Домовленості або шлюбного договору між ними не укладалося. Вказане майно було зареєстровано на відповідачку. Зазначене майно позивач вважає спільним майном подружжя. Ураховуючи наведене, ОСОБА_3 просив позов задовольнити.
 
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та квартиру АДРЕСА_1 , її особистою приватною власністю.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що спірний автомобіль було придбано в період шлюбу, але за її особисті кошти. На придбання автомобіля марки «CHEVROLET CRUZE», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартість якого становить 170 000,00 грн нею були витрачені кошти, отримані від продажу належного їй на праві особистої приватної власності автомобіля марки «DAEWOO LANOS» в розмірі 96 580,00 грн та від продажу отриманої у спадок частки будинковолодіння за 104 652,00 грн. Спірна квартира була придбана також за її особисті кошти, а саме: на придбання квартири АДРЕСА_1 нею були витрачене кошти від продажу автомобіля марки «HYUNDAI» - 135 416,96 грн та запозичені до укладення шлюбу грошові кошти в розмірі 193 900,00 грн, які були повернуті після продажу майна, що належало її бабусі. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
 
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області рішенням від 25 червня 2024 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав об`єктом права спільної сумісної власності подружжя              ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири               АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовив. Визнав особистою приватною власністю ОСОБА_1 автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 . В задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Миколаївський апеляційний суд постановою від 03 вересня 2024 року  апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Костричем М. П., задовольнив. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Севастьяновим О. С., залишив без задоволення. Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про поділ квартири змінив, визнав за ОСОБА_2 право на 1/2 частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 ; в частині відмови у поділі автомобіля - скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким визнав за ОСОБА_2 право на 1/2 частку у праві спільної власності на автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; в частині розподілу судових витрат - змінив. Рішення суду в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову                  ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
04 жовтня 2024 року адвокат Севастьянов О. С. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на  рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області                від 25 червня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду                        від 03 вересня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2024 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
 
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                      01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
 
Судами встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 26 квітня                 2019 року спірну квартиру АДРЕСА_1 придбано за 260 000,00 грн; згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області Головного сервісного центру ГСЦ МВС від 13 липня        2023 року спірний автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE» придбано за                 170 000,00 грн. 
 
Крім цього, ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом визначив вартість спірного майна, а саме: автомобіля марки «CHEVROLET CRUZE» - 364 500,00 грн та квартири АДРЕСА_1 -                                   324 000,00 грн
 
З урахуванням наведеного, ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). 
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;
 
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Севастьянова Олексія Сергійовича як представника ОСОБА_1 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                     А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                            Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      М. Ю. Тітов