ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 грудня 2024 року           справа №200/4914/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 р. у справі № 200/4914/24 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.06.2024 № 057050010740 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини 1 статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.06.2024 № 057050010740 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини 1 статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 20.02.2023 року.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що згідно уточнюючої довідки від 03.02.2023 №158, виданої ПрАТ “ММК імені Ілліча” ОСОБА_1 працював машиністом крана металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах (відсутнє зазначення про працю в відділеннях нагрівальних колодязів та стриперних відділень), у прокатному виробництві ПрАТ «Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча» з 02.07.2003 по 15.06.2022 року, фактично відпрацьовано 18 років 4 місяці 6 днів.
Розділом V списків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі - Постанова 202) передбачена посада машиніста кранів металургійного виробництва у металургійному виробництві чорних та кольорових металів що не є провідною професією, тому набутий безперервний стаж має складатися з 25 років.
Пільговий стаж роботи у якості машиніста крану металургійного виробництва, зайнятого на гарячих роботах, у прокатному виробництві ПрАТ «Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча» з 02.07.2003 по 15.06.2022 року обчислити як за провідною професією не можливо, оскільки записи в трудовій книжці, уточнююча довідка про пільговий характер роботи від 03.02.2023 №158, та акт зустрічної перевірки Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 02.05.2023 №0800-1102-1/2476 не містять відомостей про роботу машиністом кранів металургійного виробництва в відділеннях нагрівальних колодязів та в стриперних відділеннях.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 20.02.2023 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії відповідно до положень ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.02.2023 № 057050010740 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.
Пенсійний фонд України листом від 07.06.2024 № 2800-030203-8/35067 повідомив ОСОБА_1 про те, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області доручено невідкладно повернутися до питання визначення права на призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, враховуючи документи, подані до заяви від 20.02.2023.
Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.06.2024 № 057050010740: страховий стаж ОСОБА_1 складає 39 років 06 місяців 18 днів, пільговий стаж, обчислений за частиною З статті 114 Закону 1058-ІV відповідно до постанови 202 для визначення права складає 21 рік 01 місяць 24 дні (пільговий стаж — 18 років 04 місяці 06 днів, навчання за фахом - 02 роки 09 місяців 18 днів), що є недостатнім для призначення пенсії незалежно від віку. Пільговий стаж роботи в якості машиніста крану металургійного виробництва, зайнятого на гарячих роботах, у прокатному виробництві ПрАТ “Маріупольського металургійного комбінату імені Ілліча” з 02.07.2003 по 19.06.2022 обчислити за провідною професією не можливо, оскільки записи у трудовій книжці, уточнююча довідка про пільговий характер роботи від 03.02.2023 № 158 та акт зустрічної перевірки ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.05.2023 № 0800-1102-1/2476 не містять відомостей про роботу машиністом кранів металургійного виробництва в відділеннях нагрівальних колодязів та в стриперних відділеннях.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі – Закон №1058-ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Аналогічні положення містить ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку у відповідності до положень частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язковими є такі умови: безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії; стаж роботи не менше 25 років за професією, яка передбачена Списком робіт і професій, затверджуваним Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994; стаж роботи не менше 20 років за провідною професією на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень); довідка, уточнююча пільговий характер роботи.
В свою чергу, відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
В свою чергу, Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341 визначено роботи відкриті гірничі, металургія.
Отже, для отримання позивачем права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 необхідна наявність стажу роботи повний робочий день, в металургії не менше 25 років на посаді, яка визначена списком робіт і професій, затвердженим КМУ (Список № 202), що дає право на пенсію незалежно від віку, або мати стаж роботи провідної професії, не менше 20 років.
Щодо доводів апелянта, що посада машиніста кранів металургійного виробництва у металургійному виробництві чорних та кольорових металів не є провідною професією, отже набутий безперервний стаж має складатися з 25 років, суд зазначає наступне.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) позивач:
-з 01.09.2000 по 18.06.2003 навчався у професійно-технічному училищі № 99 за професією машиніста крана металургійного виробництва, що також вбачається з диплому НК № 22760468 від 28.06.2003;
- з 02.07.2003 працював у ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча” машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах 3 розряду;
- з 07.07.2005 переведений машиністом електрокрану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах 4 розряду;
- з 29.04.2009 переведений машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах 5 розряду;
- 01.07.2009 переведений в листопрокатний цех машиністом крану металургійного виробництва (на гарячих дільницях робіт) 5 роз. – дільниця нагрівальних колодязів;
- 02.04.2010 переведений машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах 6 розряду;
- 10.06.2014 переведений в листопрокатний цех машиністом крану металургійного виробництва 6 розряду зайнятих на гарячих роботах механслужби дільниця по експлуатації обладнання кранового господарства нагрівальні колодязі;
- 11.02.2015 переведений в листопрокатному цеху машиністом крану металургійного виробництва зайнятих на гарячих роботах. Дільниця по експлуатації кранового устаткування. Бригада машиністів кранів нагрівальних колодязів 6 розряду;
- 22.03.2016 переведений в листопрокатному цеху. Дільниця по експлуатації кранового устаткування. Бригада машиністів кранів листооздоблення, машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах 5 розряду;
- 17.07.2018 переведений в листопрокатному цеху. Дільниця з експлуатації кранового устаткування. Бригада машиністів кранів дільниці сортування, здачі і зачистки металу. Машиністом крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах 5 розряду.
Відповідно довідки ПрАТ “ММК ім. Ілліча” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 156 від 03.02.2023 року (м. Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80/9), ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПрАТ “ММК ім. Ілліча” і за період з 02.07.2003 по 30.06.2009 року, з 01.07.2009 по 02.08.2016 року виконував роботи у прокатному виробництві за професією машиніста крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах, що передбачена Списком 1 розділом 3 підрозділом 3 пунктом “а”, код КП 3.3а, підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 (12 років 10 місяців 11 днів).
Згідно довідки ПрАТ “ММК ім. Ілліча” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 157 від 03.02.2023 року (м. Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80/9), ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПрАТ “ММК ім. Ілліча” і за період з 03.08.2016 по 15.06.2022 року виконував роботи у прокатному виробництві за професією машиніста крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах, що передбачена Списком 1 розділом 3 підрозділом 3, підстава Постанова КМУ № 461 від 24.04.2016 (5 років 5 місяців 25 днів).
Отже, з матеріалів справи вбачається, що стаж роботи позивача за Списком № 202 - 21 рік 01 місяць 24 дні (пільговий стаж - 18 років 04 місяці 06 днів, навчання за фахом - 02 роки 09 місяців 18 днів).
Таким чином, оскільки пільговий стаж позивача за Списком № 202 (21 рік 01 місяць 24 дні) є меншим за необхідний 25 років, тому пенсійний орган дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що пільговий стаж позивача в розмірі 2 роки 9 місяців 18 днів (навчання) та 18 років 11 місяців 14 днів (робота машиністом крану металургійного виробництва), який сумарно є більшим за 20 років, підлягає врахуванню при визначенні права позивача на пенсію за ст. 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з огляду на наступне.
Право на призначення пенсії у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону №1058, як працівнику провідних професій на відповідних роботах, який має право незалежно від віку та який був зайнятий на таких роботах не менше 20 років, має працівник провідних професій, який працював на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень).
Водночас, у трудовій книжці позивача відсутні записи про те, що він працював весь спірний період на вищезазначених роботах, а саме машиністом кранів металургійного виробництва в відділеннях нагрівальних колодязів та стриперних відділеннях, що виключає можливість призначення йому пенсії як працівнику провідних професій на відповідних роботах, який має право незалежно від віку та який був зайнятий на таких роботах не менше 20 років.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.06.2024 № 057050010740 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини 1 статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
За встановлених судом обставин, ОСОБА_1 не відповідає всім необхідним умовам, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.
Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 р. у справі № 200/4914/24 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 р. у справі № 200/4914/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова у повному обсязі складена 05 грудня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                          Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                      А.А. Блохін

                                                                                                                          І.В. Сіваченко