ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2024 р.                                                                   Справа №907/914/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого    судді                                                                            Галушко Н.А.
суддів                                                                                                    Желіка  М.Б.
Орищин Г.В.

секретар судового засідання – Олех М.

за участю представників учасників процесу:
від позивача: Білак Н.І., Компанієць А.В.;
від відповідача 1: Осадча О.О.;
від відповідача 2: Мальцева І.В.;
від відповідача 3: не з`явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 (повний текст судового рішення складено 18.01.2024. суддя Андрейчук Л. В.)
у справі           №907/914/22
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЕРМЕНТ ПЛЮС”, с. Розівка, Ужгородський район
до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛІАДО”, м. Одеса
до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕРСК Україна ЛТД”, м.Київ
до відповідача 3 MaerskA/S (50, Esplanaden DK-10-98 Coprngagen K. Denmark)
про                        стягнення 7 293 039,33 грн,

ВСТАНОВИВ:
Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
MaerskA/S участі уповноваженого представника в судове засідання 03.12.2024 не забезпечив, при цьому судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про його належне повідомлення.
Разом з тим, відповідно до ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.
Колегія суддів зазначає, що судом було дотримано всі вимоги Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, щодо належного повідомлення відповідача 3 про розгляд справи судом апеляційної інстанції, однак не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави, відтак судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника відповідача 3.

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЕРМЕНТ ПЛЮС” до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІАДО», Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРСК Україна ЛТД» та MaerskA/S про солідарне стягнення завданих збитків у розмірі 6 098 089,47 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що через неналежне транспортування та виконання обов`язків Відповідачами, товар у двох контейнерах №MSKU1679782, MRKU6483620 прийшов у стан повної непридатності внаслідок потрапляння води (в тому числі, морської, про що свідчить білий наліт на товарі), що призвело до заподіяння позивачу збитків у значних розмірах.
Відтак, позивач просить стягнути солідарно з Відповідачів 2 938 755.09 - вартість зіпсованого товару в 2 контейнерах; 935 135.77 грн. - розмір сплаченого демереджу за простій контейнерів MSKU1679782 та MRKU6483620; 660 480.79 грн. - недоотриманий прибуток (втрачена вигода), без ПДВ; 577 853.08 грн. - витрати на зберігання товару, який переміщувався в контейнерах MSKU1679782 та MRKU6483620 на митному ліцензійному складі ТОВ "ЕЛІТ БІЗНЕС БРОК"; 576 494.19 грн. - інфляційне збільшення; 110 848.38 грн. - штрафні санкції (3% річних); 1 493 472.03 грн. - штрафні санкції (подвійна облікова ставка НБУ). 
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» та Maersk A/S на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМЕНТ ПЛЮС» завдані збитки в розмірі 5 266 455,17 грн   (п`ять мільйонів двісті шістдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень 17 коп.), з яких: 2   151 199,64 грн - вартість зіпсованого товару в контейнерах MSKU1679782 та MRKU6483620; 935 135,77 грн - розмір сплаченого демереджу за простій контейнерів MSKU1679782 та MRKU6483620; 660 480,79 грн - недоотриманий прибуток (втрачена вигода), без ПДВ; 577 853,08 грн - витрати на зберігання товару, який переміщувався в контейнерах MSKU1679782 та MRKU6483620 на митному ліцензійному складі ТОВ «ЕЛІТ БІЗНЕС БРОК»; 576 494,19 грн - інфляційне збільшення; 110 848,38 грн - штрафні санкції у вигляді 3 % річних; 254 443,32 грн - штрафні санкції у вигляді подвійної облікової ставки НБУ. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМЕНТ ПЛЮС» 39 497,28 грн   (тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто сім гривень 28 коп.) судового збору. Стягнуто з Maersk A/S на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМЕНТ ПЛЮС» 39 497,28 грн   (тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто сім гривень 28 коп.) судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що факт наявності збитків у Позивача, що стали наслідком недотримання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором транспортного експедирування № UA00205879 від 01 січня 2021 року саме Відповідачем-2 та Відповідачем-3 належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем-2 та Відповідачем -3 не спростований.
Щодо позовних вимог до Відповідача-1 суд врахував п. 5.1.4. Договору №20/А019TR від 28 січня 2020 року, де сторонами визначено, що відповідальність за вантаж під час його морського перевезення несе морський перевізник, згідно правил та умов даного перевізника, що викладені в його коносаменті або інших його правилах/умовах, а також п. 5.2 Договору транспортного експедирування № UA00205879 від 01 січня 2021 року згідно якого на Відповідача-2, як Виконавця покладено додаткову відповідальність за пошкодження або втрату вантажу під час його транспортування відповідно до Гаазьких Правил для морського транспорту та умов коносаменту морського перевізника на всьому шляху транспортування вантажу, на який поширюється дія коносаменту.
Щодо розміру збитків суд, оцінюючи наявні у справі докази в сукупності, дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами доведено збитки Позивача в частині вартості зіпсованого товару у сумі 2 151 199,64 грн. (80 362,80 дол. США в еквіваленті станом на 13 серпня 2021 року), 935 135.77 грн - сума сплаченого демереджу за простій контейнерів № МSKU6483620, №МSKU1679782 та 456 560.51 грн. - витрати на зберігання товару на митному складі.
Щодо суми недоотриманого прибутку суд дійшов висновку, що документально підтвердженим є недоотриманий прибуток у сумі 660 480,79 грн. 
Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, перевіривши здійснені Позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що такі здійснено арифметично вірно, відтак до задоволення підлягають 3% річних у сумі 110 848,38 грн. та інфляційні втрати у сумі 576 494,19 грн.
Щодо розрахунку пені, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає сума 254 443, 32 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Товариством з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” подано апеляційну скаргу від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 у справі №907/914/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМЕНТ ПЛЮС» про стягнення збитків солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» та Maersk A/S відмовити повністю.
Зокрема, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, скаржник зазначає, що при обранні підсудності Позивач посилається на Додаткову угоду до Договору від 28.01.2020, укладену 28.03.2020, в якій начебто сторони обрали конкретне місце розгляду спору, а саме – Господарський суд Закарпатської області. 
Скаржник звертає увагу суду, що господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливість резидентів однієї країни визначати місцем розгляду спору конкретний суд.
Натомість, ст. 23 ГПК України вказує, що у випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий за угодою сторін на вирішення суду іншої держави.
Таким чином, Господарський суд Закарпатської області порушив норми господарського процесуального законодавства щодо правил підсудності та передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю).
Окрім того, враховуючи, що ухвалою суду від 13.04.2023 задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі №907/914/22 в якості співвідповідача компанію Maersk A/S (Відповідач 3), судом не враховано, що у Господарського суду Закарпатської області відсутні повноваження на розгляд справи між Позивачем та Maersk A/S, оскільки правила щодо визначення підсудності встановлені в договорі перевезення вантажів, підтвердженням наявності та змісту якого виступають коносаменти № 209952385 та № 210001847. 
Відповідно до ст. 26 Умов перевезення встановлено, що в силу перевезення товарів до або із США або іншим чином, дана стадія перевезення регулюється законодавством США та Федеральним Судом США Південного округу Нью-Йорка, який має виняткову юрисдикцію розглядати усі спори в цьому відношенні. У всіх інших випадках цей коносамент регулюється та тлумачиться відповідно до англійського права, та усі спори, які виникають за цим коносаментом, регулюються Англійським Високим Судом Правосуддя в Лондоні, у виключення юрисдикції судів іншої держави. 
Окрім порушення договірної підсудності, також суд першої інстанції не взяв до уваги імперативну норму щодо виключної підсудності, передбачену ч. 1 ст. 30 ГПК України «спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника. Наводить скаржник також інші підстави для скасування рішення суду.
Позивач, відповідачі 1 та 3 не скористались передбаченим законом правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.
Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2024, вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024) залишено без руху.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 продовжено скаржнику строк виконання вимог ухвали суду від 13.02.2024.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 витребувано матеріали справи №907/914/22 з Господарського суду Закарпатської області та відкладено вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024) до надходження матеріалів справи до Західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 у справі №907/914/22, розгляд справи призначено на 22.10.2024. Зупинено провадження у справі №907/914/22 до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2024, 04.10.2024, 17.10.2024 та 21.10.2024 задоволено заяви представника відповідача - 1 ТОВ “АЛІАДО” Осадчої Олени Олексіївни від 25.09.2024, (вх. №01-04/6333/24 від 25.09.2024), представника відповідача - 2 Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕРСК Україна ЛТД” Мальцевої Ірини Валеріївни від 03.10.2024 (вх. №01-04/6574/24 від 03.10.2024), представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЕРМЕНТ ПЛЮС” Білак Наталії Ігорівни від 14.10.2024 (вх. №01-04/6824/24 від 15.10.2024) та представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю “ФЕРМЕНТ ПЛЮС” адвоката Компанієць Анастасії Вікторівни (вх. №01-04/6937/24 від 18.10.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 поновлено провадження у справі №907/914/22.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 розгляд справи відкладено на 03.12.2024.
У судовому засіданні 03.12.2024 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
10 лютого 2021 року між Позивачем та фірмою TABAK IMPORTER (SMC-PRIVATE) LIMITED (Пакистан) укладено контракт № TFU-03 на поставку необробленого, неферментованого з частково відділеною середньою жилкою тютюну, сорт Вірджінія.
Згідно пункту 3.1 контракту вартість товару визначається в доларах США за кг нетто та складає 2,8 дол. США за 1 кг. Оплата за товар здійснюється у вигляді 100 % передоплати, згідно виставленого продавцем інвойсу.
28 січня 2020 року між Позивачем та Відповідачем-1, як експедитором укладено Договір №20/А019-TR «Про надання транспортно-експедиційних послуг». 
Відповідно до пункту 9.1 договору договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, з можливістю пролонгації на рік у разі не надходження за 30 днів до закінчення терміну дії Договору письмового повідомлення однієї із сторін про намір його розірвати.
Зазначений Договір пролонговано сторонами на 2021 рік, тобто до 31 грудня 2021 року.
Відповідно до п. 2.1, 2.2. договору транспортно-експедиційні послуги, які надаються Відповідачем-1, як Експедитором, складаються з комплексу послуг, пов`язаних з підготовкою та відправленням вантажів повітряним, автомобільним та морським транспортом, контролем за проходженням вантажів, а також декларування товарів та транспортних засобів, консультації з митних питань та інші види послуг, пов`язані із митним оформленням товарів.
Відповідно до п 2.3 договору для виконання договірних зобов`язань Експедитор уповноважений укладати договори з транспортними та іншими організаціями на декларування товарів та транспортних засобів, договори з портами на перевалку, зберігання вантажів та додаткові роботи і послуги, в тому числі перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та вивантаження контейнерів, відбір зразків та проб, зважування, фумігація, дезактивація, визначення кількості та якості, сертифікація, страхування вантажу;
Відповідно до п 3.1.3 договору експедитор має право залучати до виконання своїх обов`язків по Договору інші організації та осіб.
Відповідно до п. 3.2 договору визначено, що експедитор зобов`язаний: надавати клієнту послуги відповідно до умов даного договору, додатків до договору (за наявності) та Заявок до нього, за умови виконання Клієнтом взятих на себе зобов`язань (підпункт 3.2.1); залучати транспортні засоби та забезпечувати їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для вчасного відвантаження/доставки вантажу (підпункт 3.2.2.); надавати послуги, пов`язані з прийняттям, накопиченням, сортуванням, складуванням, завантаженням, відвантаженням, зберіганням, перевезенням вантажу (підпункт 3.2.3); за письмовим замовленням (Заявкою) Клієнта здійснювати транспортно-експедиційні послуги (підпункт 3.2.5).
На Позивача, як Клієнта покладено обов`язки, зокрема: щодо відшкодування Експедитору витрат з оплати вантажних операцій, зберігання контейнера, простою транспортних засобів, а також демередж/детеншн (штраф за понаднормоване використання контейнерного обладнання) судноплавної контейнерної лінії -власника контейнерного обладнання згідно рахунків організації, що здійснювала вантажні операції, порту, терміналів. Перевізників, тарифів лінії, інших організацій, у разі огляду вантажу в контейнері та/або транспортному засобі або затримки вантажу в контейнері та/або транспортному засобі в портах відвантаження, перевалки, прибуття, на прикордонних переходах за вимогою митних, інших офіційних контролюючих, наглядових та правоохоронних органів (підпункт 3.4.7); при затримці вантажу у відповідності з підпунктом 3.1.8 договору, сплатити Експедитору усі витрати (в тому числі ті, що пов`язані із зберіганням вантажу, використанням та/або простоєм контейнерного обладнання та/або транспортних засобів) (підпункт 3.4.12); сплатити Експедитору вартість зберігання вантажу в портах відвантаження, перевалки, прибуття, а також демередж/детеншн у відповідності з рахунками портів, морських перевізників, їх агентів (підпункт 3.4.13); на протязі 48 год здійснити митне оформлення вантажу (підпункт 3.4.14).
Пунктом 5.1.4 договору визначено, що відповідальність за вантаж під час його морського перевезення несе морський перевізник згідно правил та умов даного перевізника, що викладені в його коносаменті та інших його правилах/умовах.
Пунктом 5.2 договору визначено відповідальність Експедитора за виконання зобов`язань згідно цього договору, зокрема: експедитор несе відповідальність за втрату або пошкодження вантажу та/або його пакування, що були спричинені діями або бездіяльністю залучених ним перевізників за умови належного виконання Клієнтом зобов`язань, що передбачені підпунктами 3.4.4 - 3.4.6; експедитор не несе відповідальність за псування, втрату, пошкодження вантажу та/або його пакування та інші збитки Клієнта, що були спричинені невчасним отриманням від Клієнта Заявки, інформації та документів, а також у разі відсутності у них повної та достовірної інформації про найменування, кількість, якість та інших характеристик вантажу, його особливостей та властивостей, умовах його обробки, перевалки, зберігання та перевезення; у разі невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань, що були вказані в ппідпунктах 3.4.4. - 3.4.6. договору, Експедитор не несе відповідальність за пошкодження вантажу та/або його пакування; експедитор не несе відповідальність за кількість та/або якість вантажу та/або його пакування, шо був доставлений до місця призначення вантажу при наявності непошкоджених пломб, якими був опломбований контейнер та/або транспортний засіб на місці завантаження/митного оформлення вантажу; експедитор не несе відповідальність за збереження вантажу за умови, що перевізник був наданий Клієнтом.
01 січня 2021 року між Відповідачем-1 та Відповідачем-2, як Експедитором та одночасно агентом компанії Відповідача-3 (Данія), яка діє під торгівельними марками: Maersk, Safmarine, Sealand Americans, та агент компанії Sealand Europe A/S, яка діє під торгівельною маркою Sealand-a Maersk Company укладено Договір транспортного експедирування, за умовами якого Відповідач-2 зобов`язувався за плату та за рахунок Відповідача-1 організувати виконання наступних послуг стосовно вантажів Замовника, які постачаються в контейнерах: організація та забезпечення зберігання та перевезення вантажів; укладення від імені Замовника або від власного імені договорів перевезення вантажів з перевізниками, іншими підприємствами, організаціями; організація та забезпечення відправлення та/або отримання вантажів в пунктах відправлення та/або призначення; організація митного оформлення вантажів.
Пунктами 2.1 - 2.5 договору визначені обов`язки Відповідача-2, як експедитора, серед яких: укладати договори з транспортними та іншими організаціями на перевезення, проводити з ними розрахунки за надані послуги; вживати заходів щодо своєчасного отримання від перевізників, портів, інших організацій документів, пов`язаних з пересуванням вантажу (накладні, специфікації, акти, сертифікати тощо); повідомляти Замовника, за його вимогою, про усі відомості щодо процесу виконання цього Договору, у тому числі надсилати кур`єрською поштою товарно-транспортні, товаросупровідні та інші необхідні документи; інформувати Замовника про вимушені затримки на шляху прямування, аварії та інші форс-мажорні обставини, які перешкоджають своєчасній доставці вантажу; за прибуттям вантажу до кінцевого пункту призначення, своєчасно передати уповноваженому представнику вантажоодержувача вантаж та усі необхідні супровідні документи, що стосуються виконаного перевезення.
Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором в розмірі фактичного матеріального збитку, визначеного та доведеного відповідно до застосовних правил та/або чинного законодавства. Експедитор несе відповідальність за пошкодження або втрату вантажу під час його транспортування відповідно до Гаазьких правил для морського транспорту та умов коносаменту морського перевізника всьому шляху транспортування вантажу, на який поширюється дія коносаменту.
Відповідно до пунктів 5.4 договору у разі простою контейнера з провини Замовника, останній сплачує демередж/детеншен (додаткову плату за простій та/або наднормативне використання контейнерів) відповідно до тарифів Лінії.
Пунктом 5.6 договору встановлено, що Сторони не несуть відповідальність за порушення зобов`язань за договором, якщо таке порушення відбулось не з їх провини, у тому числі у разі настання форс-мажорних обставин.
Окрім того, в матеріалах справи наявний агентський договір укладений між Ей.Пі.Мьоллер-Мерск Ей/Ес та ТОВ «Мерск Україна» ЛТД за змістом якого ЕйПіЕмЕм є власником суден-контейнеровозів та контейнерів та оперує в усьому світі лініями Мерск Лайн та Сафмарін.
Правила щодо визначення підсудності, що стосується юрисдикції спорів щодо перевезення вантажів, які здійснюються перевізником Maersk A/S, встановлені в договорі перевезення вантажів, підтвердженням наявності та змісту якого виступають коносаменти № 209952385 та № 210001847. 
Відповідно до ст. 26 Умов перевезення встановлено, що в силу перевезення товарів до або із США або іншим чином, дана стадія перевезення регулюється законодавством США та Федеральним Судом США Південного округу Нью-Йорка, який має виняткову юрисдикцію розглядати усі спори в цьому відношенні. У всіх інших випадках цей коносамент регулюється та тлумачиться відповідно до англійського права, та усі спори, які виникають за цим коносаментом, регулюються Англійським Високим Судом Правосуддя в Лондоні, у виключення юрисдикції судів іншої держави. 
На умовах, укладеного Договору №UA002058 від 01 січня 2021 року протягом травня-червня 2021 року відповідачем-2 здійснено переміщення вантажу в семи контейнерах: MSKU1679782, MRKU6483620, SUDU6591424, MRSU3702795, TCNU2431260, MRKU5864160, CAAU6104378, отримувачем якого був Позивач.
Через неналежне транспортування товар у двох контейнерах №№MSKU1679782, MRKU6483620 прийшов у стан повної непридатності внаслідок потрапляння води (в тому числі, морської, про що свідчить білий наліт на товарі), відтак позивач стверджує, що йому завдано матеріальні збитки.
На підтвердження факту та розміру завданих збитків позивачем  надано наступні документи:
·          Тальманська розписка від 11 листопада 2021 р.;
·          копія листа ТОВ «ФЕРМЕНТ ПЛЮС» від 15 листопада 2021 р. до ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД», згідно якого повідомлено про зафіксований факт пошкодження товару;
·          звіт про перевірку експерта ТОВ «NAVI MAR» від 16 листопада 2021 р.;
·          експертні висновки ТПП України №УТЕ-2238/1 від 30 серпня 2022 року та №УТЕ-223/2 від 30 серпня 2022 р;
·          Висновок товарознавчої експертизи № 44-64 від 25.10.2022 р.; 
·          висновок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 22-4464 від 25 жовтня 2022 р.; 
·          нотаріально засвідчені покази свідків; фото та відео матеріали про пошкодження товару; бухгалтерські документи (зокрема, акти, платіжні доручення) та інші документи.
06 жовтня 2022 року «Фермент-Плюс» на адресу ТОВ «Меркс Україна ЛТД» було спрямовано претензію за вих. № 06-10/22 ТОВ на суму 2 140 895.28 грн.
Листом вих. № 617 ТОВ від 14 вересня 2022 року «Меркс Україна ЛТД» повідомило адвоката Білак Н.І., що вказані у зазначеному вище листі контейнери перевозились перевізником Maersk A/S згідно з умовами коносаментів Maersk A/S. 
У вказаному листі також зазначено, що ТОВ «Меркс Україна ЛТД» як агент перевізника Maersk A/S не уповноважений Перевізником проводити розслідування щодо можливого пошкодження вантажу. Усі претензії щодо можливого пошкодження вантажу протягом перевезення розглядаються Перевізником Maersk A/S згідно з умовами коносаменту та правил розгляду претензій по кожному коносаменту окремо.
Аналогічну за змістом претензію ТОВ «Фермент-Плюс» спрямувало на адресу компанії Maersk A/S. 
Згідно наданої Позивачем роздруківки компанія Maersk A/S отримала претензію 14.02.2022 за № 2210-196953650, а також 28.02.2023 за № 2302-210183112. 
Доказів розгляду претензії матеріали справи не містять та Відповідачем-3 суду не надано.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Статтею 366 ГПК України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.
Міжнародна підсудність - це розмежування компетенції між судовими органами тієї чи іншої держави щодо розгляду і вирішення певних категорій справ з іноземним елементом. При вирішенні питання про міжнародну підсудність суд повинен встановити межі власної компетенції.
Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суд повинен керуватись не тільки нормами внутрішнього процесуального законодавства, а й колізійними нормами, які містяться перш за все у двосторонніх міжнародних договорах про правову допомогу та інших міжнародних договорах.
Відповідно до преамбули Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.
Згідно зі статтею   статті 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема підсудність судам України справ з іноземним елементом.
Якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору (стаття 3 Закону України "Про міжнародне приватне право").
За   статтею 41 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами.
Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України.
Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Дія міжнародних договорів України на території України регулюється статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України". Так, статтею 19 зазначеного Закону конкретизовано, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно з частинами першою, другою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього   Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.
Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".
Разом з тим, у розгляді справ у спорах за участю іноземних підприємств і організацій господарським судам України слід виходити із встановленої статтею 11 ГПК України пріоритетності застосування правил міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо правил, передбачених законодавством України.
Так, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.04.2023 року задоволено клопотання представника Позивача та залучено до участі у справі № 907/914/22 в якості співвідповідача компанію MaerskA/S (50, Esplanaden DK-10-98 Coprngagen K. Denmark) (надалі – Відповідач 3).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених   статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1   ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 128 Кодексу торговельного мореплавства України умови морського перевезення вантажів визначаються договором.
Відповідно до ч. 1   ст. 133 Кодексу торговельного мореплавства України за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж із порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).
Згідно зі ст. 134 Кодексу торговельного мореплавства України договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі. Документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є: 1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень; 2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті; 3) інші письмові докази.
Так, як встановлено господарським судом, позивач в якості підстав позову у даній справі посилається на:
Договір №20/А019-TR «Про надання транспортно-експедиційних послуг» від 28 січня 2020 року укладений між Позивачем та Відповідачем-1.
Договір транспортного експедирування №UA00205879 від 01 січня 2021 року укладений між Відповідачем-1 та Відповідачем-2, як Експедитором та одночасно агентом компанії Відповідача-3 (Данія), яка діє під торгівельними марками: Maersk, Safmarine, Sealand Americans, та агент компанії Sealand Europe A/S, яка діє під торгівельною маркою Sealand-a Maersk Company.
Однак, позивачем не враховано наявність агентського договору, укладеного між Ей.Пі.Мьоллер-Мерск Ей/Ес та ТОВ «Мерск Україна» ЛТД, за змістом якого ЕйПіЕмЕм є власником суден-контейнеровозів та контейнерів та оперує в усьому світі лініями Мерск Лайн та Сафмарін.
Згідно з ч. 1   ст. 295 Господарського кодексу України   комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.
Відповідно до ч. 1   ст. 297 Господарського кодексу України   за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.
Частиною 1   ст. 298 Господарського кодексу України   комерційний агент повідомляє суб`єкта, якого він представляє, про кожний випадок його посередництва в укладенні угод та про кожну укладену ним в інтересах цього суб`єкта угоду.
Отже, ТОВ "МЕРСК Україна ЛТД" не є перевізником, а є лише агентом MAERSK/S та виконує обмежений перелік за агентським договором.
В даному випадку перевізником є відповідач 3 - MAERSK/S.
З огляду на викладене, суд враховує, що відповідач 3 - MAERSK/S є нерезидентом, місцезнаходження якого: 50, Esplanaden DK-10-98 Coprngagen K. Denmark. Відомості про наявність представництв "MEE A/S" (MAERSK/S) в Україні відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника. 
Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник звертає увагу суду, що правила щодо визначення підсудності, у даній справі, встановлені в договорі перевезення вантажів, підтвердженням наявності та змісту якого виступають коносаменти № 209952385 та №210001847.
Відповідно до   ст. 135 Кодексу торговельного мореплавства України правовідносини між перевізником і одержувачем вантажу визначаються коносаментом. Умови договору морського перевезення, не викладені в коносаменті, обов`язкові для одержувача, якщо в коносаменті зроблено посилання на документ, в якому вони викладені.
Згідно з ч. 1   ст. 137 Кодексу торговельного мореплавства України після приймання вантажу до перевезення перевізник вантажу, капітан або агент перевізника зобов`язані видати відправнику коносамент, який є доказом приймання перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті.
Відповідно до ч. 1   ст. 138 Кодексу торговельного мореплавства України   у коносаменті зазначаються: 1) найменування судна, якщо вантаж прийнято до перевезення на визначеному судні; 2) найменування перевізника; 3) місце приймання або навантаження вантажу; 4) найменування відправника; 5) місце призначення вантажу чи, при наявності чартеру, місце призначення або направлення судна; 6) найменування одержувача вантажу (іменний коносамент) або визначення, що коносамент видано "наказу відправника", або найменування одержувача з зазначенням, що коносамент видано "наказу одержувача" (ордерний коносамент), або визначенням, що коносамент видано на пред`явника (коносамент на пред`явника); 7) найменування вантажу, його маркування, кількість місць чи кількість та/або міра (маса, об`єм), а в необхідних випадках - дані про зовнішній вигляд, стан і особливі властивості вантажу; 7-1) для небезпечних вантажів - найменування вантажу, порядковий номер виробу або речовини відповідно до прийнятої Організацією Об`єднаних Націй системи, клас (підклас), група сумісності для вантажів класу 1, додаткові види небезпеки та група пакування (якщо визначена), а також маса нетто вибухової речовини; 8) фрахт та інші належні перевізнику платежі або зазначення, що фрахт повинен бути сплачений згідно з умовами, викладеними в рейсовому чартері або іншому документі, чи зазначення, що фрахт повністю сплачено; 9) час і місце видачі коносамента; 10) кількість складених примірників коносамента; 11) підпис капітана або іншого представника перевізника.
Відповідно до ст. 26 Умов перевезення встановлено, що при перевезенні Товару в США або із США будь-які суперечки, пов`язані з цією транспортною накладною, регулюються правом США, при цьому всі позови передаються на слухання Федерального суду США Південного округу Нью-Йорка. В інших випадках ця транспортна накладна регулюється та тлумачиться відповідно до англійського права, і всі суперечки, що виникають за цими Умовами, вирішуються Високим судом Англії в Лондоні, при цьому юрисдикція судів інших країн виключається.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що в Господарського суду Закарпатської області відсутні повноваження здійснювати розгляд спору між ТОВ «ФЕРМЕНТ ПЛЮС», як вантажоодержувача та Maersk A/S, як перевізника, оскільки такий спір підсудний Високому суду Англії в Лондоні.
За таких обставин, керуючись п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до   ст.13 ГПК України   судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до   ст.73 ГПК України   доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із п.1   ст.76 ГПК України   суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до   ст.86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024) підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 у справі №907/914/22 скасуванню, із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст.ст.   129, п.1 ч.1 ст. 231,    236,   269,   270,   275,   278,   281,   282,   284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мерск Україна ЛТД” від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024) задоволити частково.
2.          Рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 у справі №907/914/22 скасувати.
3.          Провадження у справі №907/914/22 закрити.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.
5.          Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 13.12.2024.

Головуючий суддя                                                                      Галушко Н.А.

суддя                                                                                          Желік М.Б.

суддя                                                                                          Орищин Г.В