ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 679/812/24
Провадження № 22-ц/4820/2016/24
Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 679/812/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Волковим Сергієм Вікторовичем на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на її утримання на час навчання у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання - 30 червня 2027 року, але не більше як до досягнення нею 23-х років.
В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що є дочкою відповідача, на даний час повнолітня, з 01 вересня 2023 року є студенткою Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації, навчається на 1 курсу освітнього ступеня «Бакалавр» денної форми навчання, здобуття освіти економічного факультету за спеціальністю 073 «Менеджмент», з терміном навчання до 30 червня 2027 року, за рахунок коштів фізичної осіб, згідно наказу № 2642 від 14 серпня 2023 року. 
Позивачка вказувала, що змістом договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти № ЕКБ-091123-ДОП від 22 серпня 2023 року: п.1.2. - предметом даного договору є фінансові зобов`язання щодо оплати навчання за освітнім рівнем бакалавр, спеціальність 073 «Менеджмент» денної форми навчання, п.3.1. - загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 120720 гривень, п.3.3.1 - вартість платної послуги за кожен навчальний рік становить суму у розмірі 30180 гривень, за один семестр суму у розмірі 15090 гривень, вартість навчання оплачує її мама ОСОБА_3 , про що свідчать платіжні інструкції від 09 серпня 2023 року та 16 грудня 2023 р. на суми у розмірі по 15090 гривень.
Посилалася, що самостійних фінансових джерел для життя та навчання не має, стипендії не отримує, а тому на період навчання потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як, у зв`язку з навчанням потребує постійного доступу до мережі Інтернет, який є платним, коштів на підручники, зошити, ручки, офісний папір, послуги з друку екзаменаційних, практичних робіт, рефератів, на купівлю програмного забезпечення, оргтехніки, абонементу для відвідування бібліотеки, доступу до електронних книжок, тощо, і такі витрати в місяць можуть становити від 1500 до 2000 гривень. Крім того, будучи не забезпеченою гуртожитком, орендує житло, а саме, квартиру в місті Львів, сплачуючи за оренду 6000 гривень на місяць, має витрати на проїзд, в тому числі, і в межах міста Львова, оскільки, навчальні корпуси розміщені по різним куточкам міста, на що в тиждень орієнтовно витрачає 200 гривень, при цьому, сукупна вартість проїзду до дому в місто Нетішин і назад до міста Львова, двічі на місяць, становить 2000 грн, та як один квиток на автобус коштує 500 грн. Також має витрати на організацію життя, побуту, дозвілля, харчування, лікування, тощо, які, орієнтовно, складають 4000-5000 грн на місяць.
Відповідач є здоровим, працездатним, має стабільний заробіток, офіційно працюючи у філії Відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» і має можливість сплачувати аліменти на період її навчання, тому просила задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: доньки - ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 травня 2024 року і до закінчення останньою навчання 30 червня 2027 року, але не довше ніж до досягнення тією 23 років.
Вирішено питання щодо стягнення судового збору та допущено негайне виконання рішення суду у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
ОСОБА_1 та його представник - адвокат Волков С.В. не погодилися з таким рішенням суду подали апеляційну скаргу, посилаються на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Представник апелянта вказує, що позивач в порушення вимог ЦПК України не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір витрат, окрім вартості самого навчання, пов`язаних із її навчанням, а відповідно і обґрунтовували б заявлений розмір аліментів. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача, що згідно розміру його заробітної плати становитиме близько 7000 грн. на місяць, а на протязі року - 84000 грн. аліментів, при тому що підтверджений розмір річних витрат пов`язаних із навчанням, згідно поданих позивачем документів становить 30180. Інших доказів на підтвердження свої вимог позивачем не надано. Зважаючи на вказане, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку, що у грошовому вираження від розміру його заробітної плати становитиме орієнтовно 4200 грн. щомісяця, що в річному еквіваленті становитиме 50400 грн, при тому що вартість річного навчання становить 30180 грн, що є необхідним та достатнім розміром для забезпечення потреб позивача, враховуючи що утримання для позивача також має надавати її матір.
Тому, з огляду на доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Волков С.В. просять рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.07.2024р. скасувати, прийняти нове рішення яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь та на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення останньою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.
ОСОБА_1 та її представник - адвокат Оліферук Ж.А. подали відзив на апеляційну скаргу, зазначають, що аліменти в розмірі 1/10 частки доходів відповідача не будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб позивачки. Відповідач прирівнює суму аліментів лише до вартості навчання, однак позивачка зазначала, що окрім плати за навчання, має щоденні потреби їжа, засобів гігієни, лікування, побут, орієнтовно 5000 грн. в місяць, до того орендує житло 6000 гривень в місяць; витрачає кошти на інтернет, бібліотеку, офісний друк, канцелярію близько 1500-2000 грн в місяць, також проїзд до дому і по Львову 2800 грн. Також просить врахувати ситуацію в країні сьогодні і постійний ріст цін на все - їжу, найм житла, навчання, яке вже зросло на 1700 гривень в рік. Між батьком і донькою взагалі відсутнє спілкування і батько не знає реальних витрат і потреб доньки, а майже всі її потреби забезпечує мама ОСОБА_3 . Крім того, позивачка наразі хворіє і це підтверджено консультаційним висновком спеціаліста, їй рекомендовано більше 6 медичних препаратів лише одним спеціалістом, квитанції про їх купівлю вона не збирала, також має і інше захворювання, про яке з етичних міркувань не хоче зазначати. 
З огляду на викладене, вважають, що розмір аліментів в 1/6 частці доходу відповідача є тим розміром, який забезпечить реальні потреби позивачки, повнолітньої доньки яка продовжує навчання і має потребу в матеріальному утриманні від батька і матері .
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
       Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ,шлюб між якими розірвано.
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 з 12.05.2006 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

З довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №176 від 07 вересня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу освітнього ступеня «Бакалавр» денної форми здобуття освіти Економічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації, за спеціальністю «073 Менеджмент», навчання проводиться за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб згідно наказу №2642 від 14 серпня 2023 року, термін навчання - з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року,
Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти за № ЕКБ-091123-ДОП від 22 серпня 2023 року - Львівський національний університет імені Івана Франка, в особі ректора, з однієї сторони, та - замовник освітньої послуги ОСОБА_3 з іншої сторони, для здобувача вищої освіти - ОСОБА_1 , уклали договір, який є невід`ємним додатком до Договору про навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка за №ЕКБ-091123-ДК від 13 серпня 2023 року, предметом якого - є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу Університетом для здобуття вищої освіти за освітнім рівнем «бакалавр», за спеціальністю «073 менеджмент», денної форми здобуття освіти Економічного факультету, при цьому, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 120720 гривень (п.3.2.), вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік становить 30180 гривень (п.3.3.1.), вартість платної освітньої послуги за кожен семестр становить 15090 гривень (п.3.3.2.).
Як вбачається з копій платіжних інструкцій № 0.0.3137085216.1 від 09 серпня 2023 року, № 0.0.3362618282.1 від 16 грудня 2023 року - ОСОБА_3 сплатила за навчання дочки ОСОБА_1 у Львівському національному університеті імені Івана Франка - суму у розмірі 15090 грн за перший семестр та суму у розмірі 15090 гривень за другий семестр.
       Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалася, що на даний час навчається у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку взмозі надавати її батько, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти утримання повнолітньої дитину, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх його заробітків та доходів.
 
Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , є донькою відповідача, досягла повноліття, але їй на даний час не виповнилося 23 років, на момент подачі позову є студенткою Львівського національного університету імені Івана Франка, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на період навчання, її мати у зв`язку з навчанням в іншому населеному пункті несе витрати на оплату навчання, навчальні посібники, матеріали, щоденний проїзд до навчального закладу, оплату послуг зв`язку, харчування, проживання, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), суд першої інстанції правильно встановив, що повнолітня ОСОБА_1 , навчається на денній оплатній формі навчання, яке на час розгляду справи в суді першої інстанції не завершено, отримує матеріальну допомогу від своєї матері на оплату навчання, на даний час позивачка не працює, отже об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, незалежно від його форми від обох своїх батьків, з такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є працевлаштованим, відповідно до довідок філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» за № 227 від 19 квітня 2024 року, № 228 від 19 квітня 2024 року, №229 від 19 квітня 2024 року - відповідач працює у філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»  на посаді майстра з ремонту, отримує гідну заробітну плату, відтак має змогу допомагати повнолітній доньці у зв`язку з її навчанням у навчальному закладі. 
Відповідно до висновку Центру Медичної 3D Діагностики від 15 квітня 2024 року, а також, первинного огляду лікаря отоларинголога від 15 травня 2024 року та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП НМР «Центр ПМСД» вбачається звернення відповідача до медичних установ з приводу певних хронічних хворобо, однак відсутні дані, що внаслідок цих захворювань відповідач є повністю чи частково непрацездатним, навпаки як зазначено вище відповідач офіційно працевлаштований у філії «ВП «Хмельницька АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»  на посаді майстра з ремонту і відсутні дані, що наявні в нього хвороби перешкоджають йому виконувати свої посадові обов`язки.
Посилання апелянта, що позивачка в порушення вимог ЦПК України не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір витрат, окрім вартості самого навчання, пов`язаних із її навчанням, а відповідно і обґрунтовували б заявлений розмір аліментів, слід відхилити оскільки наявні в матеріалах справи докази об`єктивно підтверджують наявність витрат позивачки як на навчання, так і інших витрат пов`язаних із ним.
Нормами Сімейного кодексу України, визначено обов`язок саме батьків, які мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою на утримання та забезпечення дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, зокрема сімейний стан платника аліментів та розмір його доходу, також стан здоров`я відповідача, надано вказаним обставинам відповідної правової оцінки та визначено аліменти у розмірі 1/6 частки доходу відповідача.
Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, задовольняючи позов, належним чином дослідив та дав оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 182, 198, 199,  200 СК України, дійшов правильного висновку про те, що повнолітня ОСОБА_1 у зв`язку з навчання потребує матеріальної допомоги, її батько, відповідач ОСОБА_1 має змогу надавати таку допомогу, тому стягнув з нього користь позивача аліменти на період її навчання згідно з вимогами закону, навівши обґрунтований розмір аліментів, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та сімейний стан, принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості.
При цьому доводи апеляційної скарги, таких висновків суду не спростовують, посилання щодо майнового та сімейного стану відповідача були враховані судом під час розгляду справи, що вбачається з рішення суду про задоволення позову.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. 
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Волковим Сергієм Вікторовичем, залишити без задоволення.
Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 листопада 2024 року.
Судді                         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук 
Т.В. Спірідонова