ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 жовтня 2024 року           справа №200/159/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року (повне судове рішення складено 20 березня 2024 року) у справі № 200/159/24 (суддя в І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

09.01.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 
визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати йому додаткового грошового забезпечення у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць за періоди з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168); 
зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткове грошове забезпечення у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць за періоди з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023, передбачене Постановою № 168.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та перебував у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023. Позивач зазначав про виконання бойових завдань на кордоні з Білорусією на підставі бойових наказів (розпоряджень) начальника військової частини НОМЕР_2 . Проте військова частина НОМЕР_1 відмовила у нарахуванні та виплаті підвищеної додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн на місяць відповідно до Постанови № 168, посилаючись на відсутність підстав для таких виплат, передбачених наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168». Зокрема, на відсутність довідки, яка видається начальником органу Держприкордонслужби, що веде (вів) бойові дії та до якого відряджені військовослужбовці.
Вказував на те, що під час проходження військової служби він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023, що підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 07.01.2023 №3582.
Крім того, позивач зазначав про те, що як направлення його в оперативне підпорядкування до військової частини НОМЕР_2 , так і виконання ним завдань у відрядженні здійснювалося на підставі бойових розпоряджень, що свідчить про здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що є достатньою підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування зазначено, що відповідно матеріалів справи позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у періоди 30.09.22; та з: 01.10.22 по 31.10.22; 01.11.22 по 29.11.22; 05.12.22 по 31.12.22; 01.01.23 по 07.01.23. Вказані обставини підтверджуються довідкою. 
Представник позивача зазначає, що ані відповідачем, ані третьою особою не було надано доказів щодо визнання вказаної вище довідки недійсною та/або нечинною. Так, недотримання органами Держприкордонслужби вимог законодавства в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач висловив згоду з рішенням суду першої інстанції просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_4 .
Позивач проходив службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України і у період з 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023 перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області.
Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 19.10.2023 №650-ОС ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 19.10.2023.
Адвокат Шевченко О.А. звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 10.11.2023 стосовно надання інформації, на якій підставі ОСОБА_2 не виплачено при звільненні грошову компенсацію за невикористане речове майно, та надання довідку про вартість речового майна, що належить до видачі.
Листом від 22.11.2023 № 11/10686-23-вих НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України надав відповідь на адвокатський запит, в якому вказав, що розрахунок з грошового забезпечення та інших видів забезпечення здійснюється виключно органом Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходив військову службу або перебував на фінансовому та речовому забезпеченні. Також зазначив, що ОСОБА_2 було виплачено грошову винагороду, передбачену п.1 Постанови № 168 за період проходження лікування в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням відповідно наданих ним підтверджуючих документів за період з 19.01.2023 по 27.01.2023, виплата була здійснена в повному обсязі в лютому 2023 року.
З архівної відомості ОСОБА_2 №15629  за січень 2023 року по листопад 2023 року вбачається, позивачу було нараховано додаткову доплату відповідно до Постанови № 168 в наступних розмірах:
(30 000 грн) – лютий 2023 року – 30 000 грн, травень 2023 року – 13000 грн, червень 2023 року – 30000 грн, вересень 2023 року – 67 354,84 грн, жовтень 2023 року – 30 000 грн;
(70 000 грн) – лютий 2023 року – 51 935,48 грн.
(100 000 грн) – березень 2023 року – 85 714,29 грн, квітень 2023 року – 54 838,71 грн, травень 2023 року – 16 666,67 грн.
Архівною відомістю ОСОБА_2  №15629  за січень - грудень 2022 року вбачається, що позивачу було нараховано додаткову доплату відповідно до Постанови № 168 в наступних розмірах:
(30 000 грн) – червень 2022 року – 29 032,26 грн, липень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року – 30 000 грн щомісячно), грудень 2022 року – 55 129,03 грн;
(70 000 грн) – червень 2022 року – 67 741,94 грн, липень 2022 року – 70 000 грн.
На підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України №165 (гриф) від 16.09.2022 Військові частина НОМЕР_2 видала довідку від 07.01.2023 №3582 в якій зазначено, що позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , в тому числі, він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічи і стримуванні військової агресії в Чернігівській області у наступні періоди: з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, а саме додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023, тобто за період перебування у відрядженні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392), який був уведений в дію з 1 серпня 2022 року.
Так, згідно пункту 1 Наказу № 392 військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. 
Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених абзацом другим пункту 1 Постанови №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:
1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;
2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;
3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;
6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;
7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;
8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
У пункті 4 наказу № 392 встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 5 наказу № 392 для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).
У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
Відповідно до пункту 11 наказу № 392 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).
Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).
Згідно з пунктом 12 наказу № 392 виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).
До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.
З 1 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі – Наказ № 628).
Цей наказ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Згідно з пунктом 3 Наказу № 628 документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
Пунктом 8 цього наказу передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Слід зауважити, що Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ та Інструкції МВС від 18 березня 2016 року №188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.
При цьому Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ. 
Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 також дійшов висновку про те, що Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 № 188, була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», а тому колегія суддів вважає помилковим застосування судами першої та апеляційної інстанцій її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України №168.
У відповідності до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, вирішуючи питання щодо права позивача на отримання збільшеної винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, суд апеляційної інстанції керується, зокрема, наказами Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022р №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022р. №628/0/81-22-АГ. 

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) від 07.01.2023 №3582, позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні військової агресії на території Чернігівської області у наступні періоди: з 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023.
Підставою для видачі цієї довідки зазначений бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року.
Позивач вважає таку довідку достатнім доказом наявності у нього права на отримання у вказані періоди додаткової винагороди до 100 000 грн.
В свою чергу, відповідач заперечує наявність такого права з огляду на:
- не відповідність цієї довідки Додатку 1 до Наказу № 392 (№ 628), а саме: не зазначення передбачених у ньому трьох підстав, - порушення абзацу третього пункту 5 Наказу № 392 / абзацу третього пункту 7 Наказу № 268), згідно з яким у довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 Наказу № 392 / пунктом 3 Наказу № 268;
- відсутність повноважень на складання такої довідки, оскільки позивач не перебував у відрядженні до органів військового управління Держприкордонслужби;
- довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України не надходили.
Одразу слід зазначити, що посилання відповідача на не направлення йому третьою особою довідки за формою згідно Додатку 2 до Наказу № 392 (№ 628) не може слугувати підставою для відмови в позові, оскільки недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Крім того, в межах позовних вимог (жовтень 2022 року – січень 2023 року) в матеріалах справи наявні наступні документи:
Начальник 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_3 рапортом від 17 листопада 2022 року, відповідно до вимог Постанови №168 та на виконання вимог п. 4 Наказу №392-АГ клопотав перед першим заступником начальника загону – комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_6 прикордонного загону ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000 грн, пропорційно із розрахунку на місяць, особовому складу НОМЕР_7 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону, за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій за жовтень 2022 року, зокрема, старшому солдату ОСОБА_2 за період проходження служби з 01.10.2022 по 31.10.2022, кількість діб – 31.
В наявній в матеріалах справи копії рапорту від 17.11.2022 підстава для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутня.
Перший заступник начальника загону – комендант прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_6 прикордонного загону ОСОБА_5 листом від 17.11.2022 № 1672 начальнику НОМЕР_5 прикордонного загону направив цей рапорт з проханням надіслати його до НОМЕР_3 прикордонного загону для проведення виплати додаткової винагороди особовому складу НОМЕР_7 ВПС НОМЕР_3 прикордонного загону.
В свою чергу, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 19.11.2022 № 22/4591-22-Вих направив вказаний вище рапорт начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону, в якому вказав, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 Наказу № 392 відсутня.
Такого ж змісту рапорт ОСОБА_6 було подано 01 грудня 2022 року за листопад 2022 року, зокрема, стосовно ОСОБА_2 за період проходження служби з 01.11.2022 по 29.11.2022, кількість діб – 29. 
Аналогічним чином вчинили ОСОБА_7 листом від 01.12.2022 № 1880 та ОСОБА_8 листом від 04.12.2022 № 22/4928-22-Вих.
Так само, в наявній в матеріалах справи копії рапорту від 01.12.2022 підстава для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутня.
Такого ж змісту рапорт ОСОБА_6 було подано 01 січня 2023 року за грудень 2022 року, зокрема, стосовно ОСОБА_2 за період проходження служби з 05.12.2022 по 31.12.2022, кількість діб – 27. 
У витягу з цього рапорту зазначена підстава для його складання: БН АДПСУ № 165 гриф від 16.09.2022; БР ПКШР 24 прикз № 691 дск від 26.10.2022; ЖОСД № 278 (2пз) (с.78-103).
З додаткових пояснень НОМЕР_5 прикордонного загону, наданих апеляційному суду 24.06.2023, вбачається, що рапорт залишено без реалізації, оскільки документи, зазначені в графі «підстава» до управління НОМЕР_5 прикордонного загону надані не були. У власності та володінні НОМЕР_5 прикордонного загону дані документи відсутні.

Отже, в матеріалах справи наявні суперечливі відомості про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн: в листах від 19.11.2022 № 22/4591-22-Вих та від 04.12.2022 № 22/4928-22-Вих начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечував наявність такого права, вказавши, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 Наказу № 392 відсутня, а в довідці від 07.01.2023 №3582 зазначив, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні військової агресії на території Чернігівської області, у тому числі у спірні в межах цієї судової справи періоди.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наявність суперечливих відомостей НОМЕР_5 прикордонного загону про наявність у спірний період у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн, враховуючи заперечення проти позову НОМЕР_3 прикордонного загону, враховуючи положення частини другої статті 90 КАС України, за якими жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, колегією суддів не приймаються посилання позивача на те, що довідка від 07.01.2023 №3582 є беззаперечним доказом наявності у позивача права на отримання винагороди в розмірі до 100000 грн.
Так, в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23 Верховний Суд зазначив:
«49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.
50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_8 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок».
Тому апеляційним судом вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин цієї справи.

Так, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у відповідачів витребувано документи.
НОМЕР_3 прикордонний загін повідомив, що рапорти на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн за грудень 2022 року та січень 2023 року не надходили. 
Копії журналів бойових дій не надані. При цьому зазначено, що відсутня можливість надати до суду витяги з бойових розпоряджень, наказів, журналів бойових дій, адже з рапортів начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_9 від 17 листопада 2022 року та від 01 грудня 2022 року не вбачається посилання на зазначені документи, а в журналі бойових дій підрозділу, в якому проходив військову службу позивач, відомості щодо його участі в бойових діях або виконання ним спеціальних завдань відсутні.
НОМЕР_5 прикордонний загін повідомив, що позивача у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 №276/гриф, від 25.09.2022 №1348/гриф та від 25.10.2022 №1697/гриф Позивач у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно 2 впс НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) (в цілому, без зазначення прізвищ військовослужбовців). Копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу (документів, які підтверджують виконання бойових завдань Позивачем), надати не має можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснювалося у 2 впс НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) та до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не надавалися.
Підтверджуючі документи щодо прийняття Позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 2 впс НОМЕР_3 прикордонного загону у період з 01.10.2022 по 07.01.2023 не надходили. 
Відповідно до Наказів № 392-АГ та 628-АГ, рапорт начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону майора ОСОБА_10 від 17.11.2022 №1670 був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 19.11.2022 №22/4591-22-Вих); рапорт начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону майора ОСОБА_10 від 01.12.2022 №1879 був відправлений до НОМЕР_3 прикордонного загону супровідним листом від 04.12.2022 №22/4928-22-Вих). Посилання на будь-які бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, інші документи в даних рапортах начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_9 від 17 листопада 2022 року та від 01 грудня 2022 року відсутні. Підстави для складання даних рапортів, в тому числі, з інформацією, посилання на конкретний(і) підпункт(и) 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпункти 1-7 пункту 2 Наказу № 268) в даних рапортах не зазначені. Рапорт щодо виплати військовослужбовцям НОМЕР_7 впс НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) додаткової грошової винагороди у розмірі до 70 000 гривень за грудень 2022 року залишено без реалізації, оскільки документи, зазначені в графі «підстава» до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 надані не були. У власності та володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 дані документи відсутні. Рапорт щодо виплати військовослужбовцям НОМЕР_7 впс НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) додаткової грошової винагороди у розмірі до 70 000 гривень за січень 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходив.
Так як Позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 у період з 30.09.2022 по 07.01.2023, начальником військової частини НОМЕР_2 , на виконання Наказу № 39-АГ, було видано Довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 №3582.
Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_2 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. 
Тобто, дана довідка інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань та не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у відповідачів витребувано документи.
НОМЕР_5 прикордонний загін повідомив, що оскільки копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу в період з жовтня 2022 року по січень 2023 року до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили, надати інформацію щодо кількості бойових чергувань Позивача та які завдання (накази, розпорядження) виконував Позивач як військовослужбовець протягом спірного періоду, у військової частини НОМЕР_2 надати немає можливості.
НОМЕР_3 прикордонний загін повідомив, що позивач находився в оперативному підпорядкуванні (відрядженні) начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України не володіє запитуваною інформацією в частині виконання конкретних завдань позивачем, окрім того, бойові накази або розпорядження щодо підрозділу до НОМЕР_3 прикордонного загону не надходили.
В журналі бойових дій підрозділу, в якому проходив військову службу позивач, відомості щодо його участі в бойових діях або виконання ним спеціальних завдань відсутні.
ЖОСД № 278 знаходиться в НОМЕР_6 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_9 ). 

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року витребувано документи.
НОМЕР_5 прикордонний загін повідомив, що 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (в складі якого проходив службу ОСОБА_2 ) у період з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023 були встановлені завдання щодо охорони ділянки державного кордону в межах ділянки військової частини НОМЕР_2 . 
З документів, наданих НОМЕР_7 відділом прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону до військової частини НОМЕР_2 умови (обставини), які визначені у Наказах №392/0/81-22-АГ та №628/0/81-22-АГ для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 тис. грн. щодо Позивача відсутні.

На виконання ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року НОМЕР_6 прикордонний загін надав Довідку №02.5/9508/24-Вн від 18.09.2024, згідно якої в журналах службово-бойових дій за період з 01.10.2022 до 07.01.2023 відомості щодо ОСОБА_2 не обліковано. Іншими документами, передбаченими п.4 Наказу №392 (пунктом 3 Наказу 268), які б підтверджували виплату додаткової винагороди до 100 000 грн ОСОБА_2 не володіє. 
Довідкою №02.5/9026/24-Вн від 06.09.2024 проінформовано, що у період з 12.12.2022 по 31.12.2022 в пункті 2в. «Виконання заходів з охорони державного кордону, виконання завдань за призначенням» журналу оперативно-службової діяльності № 278дск від 08.10.2022 обліковано перебування ОСОБА_11 у відрядженні.
З витягу з журналу оперативно-службової діяльності № 278дск від 08.10.2022 не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 164 та які б давали право на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Оцінюючи наявні в справі докази, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25 січня 2024 року в справі № 560/1216/23, досліджуючи та з`ясовуючи зміст документів, зазначених підставою видачі довідки Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_5 прикордонний загін) від 07.01.2023 №3582 та рапортів заступника начальника загону – коменданту прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо довідки Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_5 прикордонний загін) від 07.01.2023 №3582.
В ній зазначено, що позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні військової агресії на території Чернігівської області у наступні періоди: з 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 29.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 07.01.2023. 
Як зазначалось вище, видавник цієї довідки ( НОМЕР_5 прикордонний загін) в листах від 19.11.2022 № 22/4591-22-Вих та від 04.12.2022 № 22/4928-22-Вих та протягом розгляду цієї справи (зокрема, в додаткових поясненнях від 24.06.2024) стверджував, що вона (довідка) лише інформує про період перебування Позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу №164-АГ та не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Зі змісту наведеної довідки вбачається, що єдиною підставою її видання слугував бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року, за яким Позивача було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування до НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ). 
При цьому зміст такого бойового наказу (про відрядження), що не є спірною в справі обставиною, виданого 02 квітня 2022 року, апріорі не може свідчити про виконання позивачем в майбутньому (в спірний період з вересня 2022 року по січень 2023 року), бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 164 (давали б право на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168).
В той же час, наведена довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо. 
Більш того, вона містить період січня 2023 року, при тому, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначається щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період з 28.09.2022 по 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. З 01.01.2023 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.
При цьому колегія суддів вважає, що сам по собі факт віднесення Чернігівської області до районів ведення воєнних (бойових) дій не свідчить про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у її збільшеному розмірі.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 360/568/23 (п.62).
Отже, вказана довідка не може бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Щодо рапортів.
Начальник 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_3 рапортом від 17 листопада 2022 року, відповідно до вимог Постанови №168 та на виконання вимог п. 4 Наказу №392-АГ клопотав перед першим заступником начальника загону – комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_6 прикордонного загону ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000 грн, пропорційно із розрахунку на місяць, особовому складу НОМЕР_7 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону, за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій за жовтень 2022 року, зокрема, старшому солдату ОСОБА_2 за період проходження служби з 01.10.2022 по 31.10.2022, кількість діб – 31.
В копії рапорту від 17.11.2022 підстава для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутня.
Перший заступник начальника загону – комендант прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_6 прикордонного загону ОСОБА_5 листом від 17.11.2022 № 1672 начальнику НОМЕР_5 прикордонного загону направив цей рапорт з проханням надіслати його до НОМЕР_3 прикордонного загону для проведення виплати додаткової винагороди особовому складу НОМЕР_7 ВПС НОМЕР_3 прикордонного загону.
В свою чергу, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 19.11.2022 № 22/4591-22-Вих направив вказаний вище рапорт начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону, в якому вказав, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 Наказу № 392 відсутня.
Такого ж змісту рапорт ОСОБА_6 було подано 01 грудня 2022 року за листопад 2022 року, зокрема, стосовно ОСОБА_2 за період проходження служби з 01.11.2022 по 29.11.2022, кількість діб – 29. 
Аналогічним чином вчинили ОСОБА_7 листом від 01.12.2022 № 1880 та ОСОБА_8 листом від 04.12.2022 № 22/4928-22-Вих.
Так само, в копії рапорту від 01.12.2022 підстава для його складання з посиланням на бойові розпорядження, накази, журнали бойових дій, тощо, - відсутня.
Такого ж змісту рапорт ОСОБА_6 було подано 01 січня 2023 року за грудень 2022 року, зокрема, стосовно ОСОБА_2 за період проходження служби з 05.12.2022 по 31.12.2022, кількість діб – 27. 
У витягу з цього рапорту зазначена підстава для його складання: БН АДПСУ № 165 гриф від 16.09.2022; БР ПКШР 24 прикз № 691 дск від 26.10.2022; ЖОСД № 278 (2пз) (с.78-103).
Оскільки в рапортах за жовтень та листопад 2022 року взагалі відсутні підстави для їх складання, колегія суддів вважає, що ними не може бути підтверджено право на отримання збільшеної винагороди.
Що стосується рапорту за грудень 2022 року, зазначена в ній підстава для його складання не знайшла свого обґрунтування: з витягу з журналу оперативно-службової діяльності № 278дск від 08.10.2022 не вбачається виконання позивачем бойових дій (завдань), які визначені підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 164 та які б давали право на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Отже, вказані рапорти не можуть бути належним доказом участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Більш того, рапорти за січень 2023 року взагалі відсутні, хоча цей період зазначений в довідці НОМЕР_5 прикордонного загону від 07.01.2023 №3582.

Колегія суддів зауважує, що виконання позивачем завдання охорони певної ділянки державного кордону в межах відповідальності НОМЕР_5 прикордонного загону, про що зазначала третя особа в цій справі, є одним з безпосередніх функціональних обов`язків позивача як військовослужбовця органу Державної прикордонної служби, і само по собі виконання такого завдання не передбачено підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628) та не дає права на  отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою №168.
Сам факт виконання Позивачем якихось бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_5 прикордонного загону в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168, - для цього потрібно виконання дій (завдань), прямо передбачених підпунктами 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628). 
Не є підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах. Крім того, виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями.
За змістом підпунктів 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктів 1-7 пункту 2 Наказу № 628), в основному, умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. 

В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався лише на наявність довідки НОМЕР_5 прикордонного загону від 07.01.2023 №3582, не наводячи будь-яких фактів чи доказів виконання ним дій або завдань, які передбачені 1-8 пункту 2 Наказу № 392 (підпунктами 1-7 пункту 2 Наказу № 628). 

Отже, у суду відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази (документи, матеріали) щодо виконання Позивачем у спірному періоді безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій за спірний період, і як наслідок, наявності у нього права для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови №168.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 1000000 грн за спірні періоди.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду в цілому не спростовують.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі № 200/159/24– залишити без змін.
Повне судове рішення – 03 жовтня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          А. В. Гайдар