УХВАЛА
 
19 грудня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 127/23213/22
провадження № 61-15270ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування витрат та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної прокуратури, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування витрат та моральної шкоди.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування витрат та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок державного бюджету шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку компенсацію завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури моральної шкоди в розмірі 2 000 000,00 грн, майнової шкоди в розмірі 15 000,00 грн, а також витрати на проведення судової психологічної експертизи в розмірі 10 475,16 грн та 13 842,00 грн витрат на правничу допомогу. Судовий збір компенсовано за рахунок держави.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційні скарги  ОСОБА_1 та Вінницької обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року змінено. Зменшено розмір стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури з 2 000 000,00 грн до 800 000,00 грн, а також витрат на проведення судової психологічної експертизи до 4 190,06 грн та витрат на правничу допомогу до 5 536,80 грн. В решті рішення залишено без змін.
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року, в якій просить змінити оскаржувані судові рішення, шляхом задоволення його вимог у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2024 року касаційну скаргу залишено без руху.
У визначений строк представник заявника подав до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначає, що повний текст постанови отримав 23 жовтня 2024 року, що підтверджується карткою руху документа.
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Ураховуючи наведені обставини та надані заявником докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник посилається неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 227/4691/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім цього, посилається на порушення судами норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , строк на касаційне оскраження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування витрат та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.
 
Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області матеріали справи № 127/23213/22.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	                                           І. Ю. Гулейков                                                Г. В. Коломієць                                                Р. А. Лідовець