ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року 
м. Київ

справа №440/17245/23
адміністративне провадження № К/990/37462/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 440/17245/23
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Кононенко З.О., суддів Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А.,
УСТАНОВИВ:
І.  Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
1.          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням місяця підвищення грошових доходів - січень 2008 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням місяця підвищення грошових доходів - січень 2008 року.
2.          Не погоджуючись із указаним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу. 
3.          Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.
4.          Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнано неповажними причини пропущення скаржником процесуального строку, наведені ним в заяві. 
5.          Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом сплати судового збору у розмірі 1610 гривень 40 копійок та надання до Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для такого поновлення.
6.          Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року. Ухвала суду від 15 квітня 2024 року мотивована тим, що апелянтом не усунуто недоліків апеляційної скарги у  встановлений судом строк.
7.          Не погоджуючись із указаним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу. 
8.          Постановою Верховного Суду від 23 липня 2024 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року скасовано, а справу №440/17245/23 направлено до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
9.          Направляючи справу на продовження розгляду, суд касаційної інстанції зазначив про те, що, як убачається із матеріалів справи, які сформовані Другим апеляційним адміністративним судом (ксерокопія конверту т.2, а.с.41), не можливо встановити дату направлення військовою частиною НОМЕР_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження фельд`єгерсько-поштовим зв`язком на адресу суду, що унеможливлює надання оцінки висновкам суду апеляційної інстанції про неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, установлений судом.
10.          Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі №440/17245/23 відмовлено.   Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі №440/17245/23.
11.          Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку клопотанню військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року вих.№755 від 05.04.2024, яке надійшло до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду 16.04.2024 за вх. № 18514, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження, оскільки зазначені апелянтом обставини не є об`єктивними, не пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі.
12.          У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції, відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
13.          Не погоджуючись із ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, військова частина НОМЕР_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.  
14.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у клопотанні щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року. Так, касатор посилається на те, що військова частина НОМЕР_1 та особовий склад, починаючи з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 і по цей час, здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Незважаючи на велике навантаження, поряд з виконанням бойових завдань, посадовими особами військової частини НОМЕР_1 докладається максимум зусиль до забезпечення якісного та належного представництва військової частини НОМЕР_1 в судах різної юрисдикції. Обов`язки стосовно належного представництва військової частини НОМЕР_1 в судах різної юрисдикції покладено на юридичну групу військової частини НОМЕР_1 . З жовтня 2022 року і по теперішній час посада офіцера юридичної групи військової частини НОМЕР_1 вакантна, тобто нині обов`язки стосовно належного представництва військової частини НОМЕР_1 в судах різної юрисдикції виконує одна посадова особа юридичної групи військової частини НОМЕР_1 .
15.          Також скаржник зазначає про те, що в повідомленнях в підсистемі "Електронного суду" в "Електронному судовому кабінеті" рішення суду першої інстанції не з`являлося, у зв`язку з чим командування військової частини НОМЕР_1 не мало змоги отримати та ознайомитися з указаним рішенням раніше. Крім того в провадженні судів різних інстанцій, стороною, в яких є військова частина НОМЕР_1 , перебуває близько 400 судових справ, тобто постійно перевіряти інформацію щодо кожної судової справи на предмет надходження процесуальних документів без повідомлення в підсистемі "Електронного суду" в "Електронному судовому кабінеті" одній посадовій особі практично неможливо, зважаючи на необхідність виконання інших поставлених завдань, в тому числі бойових. У зв`язку з цим командування військової частини НОМЕР_1 повідомляє, що представником військової частини НОМЕР_1 21 лютого 2024 року шляхом безпосереднього виїзду до Полтавського окружного адміністративного суду отримано повний текст рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року.
ІІІ. Позиція інших учасників справи
16.          Позивач правом на подання до  суду відзиву на касаційну скаргу не скористався.
IV. Рух справи у суді касаційної інстанції
17.          Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А., від 21 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року.  
18.          Підставою відкриття касаційного провадження є оскарження судового рішення, зазначеного у частині третій статті 328 КАС України (ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження), та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
19.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 11 листопада 2024 року  справу призначено до розгляду в письмовому провадженні з 12 листопада 2024 року.
V. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції.
20.          Верховний Суд, оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, зазначає таке.
21.          Відповідно до приписів статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
22.          Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
23.          Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
24.          Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
25.          Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).
26.          Верховний Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
27.          Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин пропуску такого строку чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.
28.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
29.          Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
30.          Таким чином, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
31.          Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії права на суд, може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
32.          Верховний Суд зазначає про те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
33.          Як убачається з матеріалів справи, військова частина НОМЕР_1 була обізнана про наявність судового провадження у цій справі, нею був поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .
34.          Справу №440/17245/23 Полтавський окружний адміністративний суд 25 січня 2024 року розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін.
35.          Копію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року військові частині НОМЕР_1 було надіслано в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 25 січня 2024 року о 20:57, що підтверджується довідкою відповідального працівника Полтавського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
36.          Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №440/17245/23 надіслано для оприлюднення 25 січня 2024 року, а зареєстровано - 26 січня 2024 року. Забезпечено надання загального доступу - 29 січня 2024 року.
37.          Військова частина НОМЕР_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою 25 березня 2024 року.
38.          З огляду на зміст доводів військової частини при апеляційному розгляді та у касаційній скарзі, аргументи до поважності пропуску строку зводяться до дії воєнного стану та відсутності рішення суду першої інстанції у кабінеті системи «Електронного суду». Апеляційний суд двічі визнав ці підстави неповажними.
39.          Уведення на території України воєнного стану не зупинило перебігу процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві/клопотанні про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
40.          Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.08.2024 у справі №440/15583/23, від 30 вересня 2024 року у справі № 440/18648/23.
41.          Уведений в Україні воєнний стан, звичайно, ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади. Проте сама ця обставина, без належного її обґрунтування, крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й без підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
42.          Водночас Верховний Суд уважає, що велике навантаження, пов`язане з тим, що військова частина НОМЕР_1 є стороною у значній кількості справ, які перебувають у провадження судів різних юрисдикцій, а тому постійно перевіряти інформацію щодо кожної судової справи на предмет надходження процесуальних документів без повідомлення в підсистемі "Електронного суду" в "Електронному судовому кабінеті" одній посадовій особі фізично практично не можливо, зважаючи на необхідність виконання інших поставлених завдань, - суто суб`єктивна причина та не є обставиною, яка є об`єктивно непереборною та не залежить від волевиявлення особи, що звернулася до суду, пов`язаною з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
43.          Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатися отримати вигоду від організаційних складнощів, які склалися у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.
44.          Ураховуючи наведене у сукупності, Верховний Суд уважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції правомірно виходив із того, що військова частина НОМЕР_1 не довела таких обставин, які б давали підстави для поновлення їй строку звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №440/17245/23.
45.          Військова частина НОМЕР_1 була обізнана про наявність судового провадження у справі №440/17245/23 й суд першої інстанції виконав процесуальний обов`язок щодо надсилання судового рішення учаснику справи (відповідачу).
46.          З огляду на запровадження підсистем ЄСІТС «Електронний кабінет» та «Електронний суд», що забезпечують можливість направлення судом документів у справах в електронній формі шляхом їхнього надсилання до Електронного кабінету користувача (у тому числі автоматично), приписи КАС України щодо надсилання судового рішення в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення мають імперативний характер лише у випадку відсутності в учасника справи Електронного кабінету.
47.          Отже, надіслання судового рішення в електронній формі до Електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 - належний, визначений процесуальним законодавством спосіб надсилання судового рішення учаснику справи.
48.          Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, за відсутності причин, які б свідчили про поважність пропуску такого строку, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
49.          Верховний Суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
50.          Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на зазначене та приписи статті 350 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 без задоволення, а оскаржуваної ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від                        05 вересня 2024 року - без змін.
VІ. Судові витрати
51.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №440/17245/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                           О.Р. Радишевська
                                                                                          С.А.Уханенко