ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2048/24	Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л. М. 	
Провадження № 22-ц/817/1049/24 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
за участі секретаря — Панькевич Т.І.
сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., представника ТзОВ “ФК “Інвестохіллс Веста” - адвоката Муравської О.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу № 608/2048/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сампара Надія Миронівна, на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року про забезпечення позову, постановлену суддею Запорожець Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича, ОСОБА_2 , третіх осіб: ТзОВ “Фінансова Компанія “Інвестохіллс Веста”, ТзОВ Акціонерного товариства “Прозорро.Продажі” про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:        
       у вересні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сампара Н.М., звернувся у суд з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І., ОСОБА_2 , третіх осіб: ТзОВ “Фінансова Компанія “Інвесстохіллс Веста”, ТзОВ Акціонерного товариства “Прозорро.Продажі” про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності.
       Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: 6125588300:01:001:0139, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку кадастровий номер:6125588300:01:001:0138, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
- заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, продажу, передачі в користування/оренду, забудову тощо
земельної ділянки кадастровий номер: 6125588300:01:001:0139, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, продажу, передачі в користування/оренду, отримання орендної плати, забудову тощо земельної ділянки кадастровий номер: 6125588300:01:001:0138, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
       - заборони ПАП «Березина» вчиняти дії щодо виплати орендних платежів щодо земельної ділянки кадастровий номер: 6125588300:01:001:0138, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на користь ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням по даній справі.
       В обґрунтування заяви зазначив, що відчуження ОСОБА_2 земельних ділянок третій особі, зумовить ускладнене повернення майна, навіть після рішення суду на користь позивача.
       Вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим необмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
       Забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позову, а й засобом запобігання порушення прав позивача.
       Ухвалою Чортківського районного суду від 23 вересня 2024 року в задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Сампарою Надією Миронівною у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідачів приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича, ОСОБА_2 , третіх осіб: ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста», ТзОВ Акціонерного товариства «Прозорро.Продажі» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності - відмовлено.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. просить скасувати ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, протиправною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи, що мають значення для вирішення справи.
       Зазначає, що виконавцем не проведено звернення на передане в іпотеку майно за іпотечним договором від 12 серпня 2008 року, а саме на житловий будинок 
АДРЕСА_1 , що підтверджується виконавчим листом.
       30.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1038/10. 21.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. винесено постанову про опис і арешт майна (коштів) боржника, земельної ділянки, кадастровий номер: 6125588300:01:001:0138, земельної ділянки кадастровий номер: 6125588300:01:001:0139, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак зазначену постанову ОСОБА_1 не отримав.
       Вказує на те, що 12.07.2024 року він отримав акти про проведені електронні торги, з яких вбачається, що належні йому земельні ділянки реалізовані на електронних торгах за суму 80 687. 08 грн, кожна.
       Окрім того, 25.07.2024 року ОСОБА_2 набув права власності на земельну ділянку кадастровий номер: 6125588300:01:001:0139, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державної реєстрації права від 25.07.2024 року та набув права власності на земельну ділянку кадастровий номер: 6125588300:01:001:0138 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державної реєстрації права від 25.07.2024 року, номер запису про право 56008664.
       Вважає, що відчуження ОСОБА_2 земельних ділянок третій особі, зумовить ускладнене повернення майна, навіть після рішення суду на користь позивача.
       Вимога надання доказів щодо очевидних речей свідчить про застосування судом завищеного та заздалегідь недосяжного стандарту доказування та порушує баланс інтересів сторін, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.
       Під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
       Посилається на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що вимоги про забезпечення позову, в разі їх задоволення, призведуть не тільки до безпідставного обмеження прав ПАП «Березина» та відповідача, але і до подальшої цивільно-правової відповідальності ПАП «Березина» за несплату орендних платежів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК у вигляді сплати 3% річних та індексу інфляції за час прострочення виконання зобов`язання.
       Зазначає, що скаржником не доведені і його наміри щодо вжиття недобросовісних дій. Окрім того, відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
       Також вважає, що запропоновані скаржником заходи забезпечення позову жодним чином не забезпечують виконання можливого рішення суду, не відповідають позовним вимогам і порушують права відповідача. оскільки право власності на вищевказані земельні ділянки виникло на підставі договору купівлі- продажу № 894 від 25.07.2024 року, про що вказано у витягах про право
власності на земельні ділянки, які відповідач долучає до матеріалів апеляційної скарги. Дійсність договору купівлі-продажу №894 від 25.07.2024 року скаржником у позові не оскаржується. 
       Вказує, що він не мав можливості долучити витяги у суд першої інстанції, оскільки розгляд заяви про забезпечення позову проходив без його участі, ухвала постановлена через 3 дні після подачі заяви про забезпечення, тому просить долучити ці матеріали на стадії апеляційного розгляду.
       Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І.,  Башорін М.Ф., ТзОВ АТ “Прозорро.Продажі” повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення судових повісток до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявні довідка про доставку електронного документа.
        Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
       Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.
       У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити.
       Представник ТзОВ “ФК “Інвестохіллс Веста” - адвокат Муравська О.М. у судовому засіданні апеляційної скарги не визнала, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Способи забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 150 ЦПК України, залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення виконання судового рішення. Перелік таких способів не є вичерпним. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.
Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення. 
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
У постанові Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 916/3200/17 зазначено, що «коли позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 р. по справі № 914/1570/20 вказано, що «…важливо щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами». 
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. 
       Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не подано належних та допустимих доказів, які б давали суду підстави для задоволення заяви, саме по собі посилання на наявні докази, не дає суду підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.
       Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича, ОСОБА_2 , третіх осіб: ТзОВ “Фінансова Компанія “Інвесстохіллс Веста”, ТзОВ Акціонерного товариства “Прозорро.Продажі” про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності.
Даний спір є немайновим, тому в даному випадку не має взагалі досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник покликається на те, що відчуження ОСОБА_2 земельних ділянок третій особі, зумовить ускладнене повернення майна, навіть після рішення суду на його користь.
Однак заявник в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову з цих підстав, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження майна, твердження заявника про намір відповідача відчужити земельні ділянки, є його припущенням, а саме лише посилання в заяві на наявність у відповідача зазначеного наміру, без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для накладення арешту.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду щодо не доведення обставини ухилення відповідача від виконання рішення суду, що буде ухвалено у справі та необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення заяви про забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки на думку колегії суддів це лише припущення сторони позивача, які не підтверджені будь-якими належними доказами. Саме посилання про можливість ухилення сторони від виконання рішення суду без доведення факту реальної загрози невиконання рішення суду в майбутньому не є підставою для застосування заходів забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами існує спір, не є беззаперечною підставою для застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник. 
Також представник заявника не достатньо обґрунтовує припущення, що невжиття зазначеним ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Крім цього, вимога про забезпечення позову, в разі її задоволення, шляхом заборони ПАП «Березина» вчиняти дії щодо виплати орендних платежів щодо земельної ділянки кадастровий номер: 6125588300:01:001:0138, місцезнаходження: Тернопільська область, Чортківський район, Улашківська с/р, площа 1.3133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на користь ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням по справі № 608/2048/24 призведе не тільки до безпідставного обмеження прав ОСОБА_2 , але і до подальшої цивільно-правової відповідальності ПАП «Березина» за несплату орендних платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК у вигляді сплати 3% річних та індексу інфляції за час прострочення виконання зобов`язання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М. необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

       Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сампара Надія Миронівна, залишити без задоволення.

       Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Повний текст судового рішення виготовлений 29 листопада 2024 року.

Головуюча                                                                 Н.М. Храпак

Судді:                                                                         Б.О. Гірський

                                                                                       О.З. Костів