ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4206/23                                        Головуючий суддя І інстанції Подус Г. С.
Провадження № 22-ц/818/2609/24                                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договірна

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року                                                        м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                        Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргупредставника Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - адвоката Онішкевича Михайла Миколайовича на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 травня 2024 року, по справі № 638/4206/23, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шматько Т.М. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У травні 2023 року представник Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом, в якому просив суд стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №5/3104854 від 06.01.2022 року у загальному розмірі 1 022 115,49 грн.
07 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Шматько Т.М. до суду подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №638/20294/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Креді Агріколь Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним комплексного договору, застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним договору поруки. В обґрунтування клопотання зазначає, що розгляд даної справи об`єктивно неможливий до вирішення справи Шевченківським районним судом м. Києва.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року задоволено клопотання про зупинення провадження у справі.
Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №638/20294/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Креді Агріколь Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним комплексного договору, застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним договору поруки.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Онішкевич М.М. в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права. Вважав, що наявність цивільної справи № 638/20294/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Креді Агріколь Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним комплексного договору, застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним договору поруки, не є підставою, за якою провадження у цій справі підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки докази, на які він посилається у цій справі, дозволяють в повній мірі встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. Зупинення провадження по справі призведе, крім іншого, до затягування розгляду справи по суті, що порушить розумні строки розгляду справи.
Вказав, що зупиняючи провадження у справі № 638/4206/23 судом першої інстанції належним чином не обґрунтував, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, та не зазначив, у чому полягає неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Верховний Суд у справі № 588/1156/21 зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. Також просив судові витрати, які він поніс у зв`язку із розглядом справи, покласти на відповідачів.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції – скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована необхідністю зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої цивільної справи № 638/20294/23, оскільки вирішення справи про визнання комплексного договору недійсним може вплинути на вирішення позовних вимог щодо стягнення коштів за нею.
Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного. 

Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
 Основним критерієм відповідно до вказаного пункту визначення наявності підстав для зупинення провадження у справі є неможливість розгляду справи.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14  лютого 2022 року у справі № 357/10397/19, провадження № 61-5752сво21.
Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.
Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі №  910/12694/18.
Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2023 року у справі № 380/7845/21, необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У справі, що розглядається, предметом позовних вимог є стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредиту.
Разом з тим, у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа № 638/20294/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Креді Агріколь Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним комплексного договору, застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним договору поруки.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою  Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2024 року заяву представника відповідача Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - адвоката Ільків Соломії Михайлівни за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним комплексного договору, застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним договору поруки, - задоволено. Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним комплексного договору, застосування наслідків недійсності правочину та визнання недійсним договору поруки, – залишено без розгляду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119745655).

Із змісту статті 251 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів.
При цьому, слід зазначити, що відповідно до частин 4, 5, 6 статті 82 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, провадження № 61-612св17.
Із заяви про зупинення провадження у справі вбачається, що єдиною підставою для його зупинення є визнання у справі № 638/20294/23 договору кредиту недійсним, за якою відповідачі отримали грошові кошти у позивача у борг за судовим рішенням недійсною, що в подальшому можна розцінювати ці обставини як преюдиційні.
Разом з тим матеріали даної цивільної справи та наявні в ній докази, зокрема, комплексний договір № 5/3104854 (кредиту та застави), який наявний у матеріалах справи (а. с. 17-21 т.1), дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Висновок про те, що наявність спору про визнання договору недійсним не є безумовною підставою для зупинення провадження у справі про стягнення заборгованості, відповідає викладеному в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 337/130/21, провадження № 61-20720ск21, постанові Верховного Суду від 29 грудня 2021 року у справі № 910/5610/21.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, та необґрунтовано задовольнив клопотання представниці відповідача, дійшовши помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.
Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи, що не відповідає основному завданню цивільного судочинства, визначеному у ст. 2 ЦПК України: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами  ЦПК України.
Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо стягнення судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, апеляційним судом не вирішується.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - адвоката Онішкевича Михайла Миколайовича– задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року – скасувати. 
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2024 року.

Головуючий                                                        В.Б.Яцина.

Судді                                                                Ю.М.Мальований.

                                                                       Н.П.Пилипчук.