ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року	Львів	Справа № 260/4927/24 пров. № А/857/32765/24	

          Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                            Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судового засідання          Єршової Ю.С.,
позивача                                                   ОСОБА_1 ,
представника позивача                              Карповича А.П.,
представника відповідача                              Гончарова В.В.,
представника третьої особи                              Кудінової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі № 260/4927/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Скраль Т.В. у м. Ужгород Закарпатської області 28 листопада 2024 року у відкритому судовому засіданні, справа сформована в суді апеляційної інстанції в змішаній (електронній та паперовій) формі), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернулася з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (далі також - КДКА Закарпатської області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, у якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення КДКА Закарпатської області від 31.07.2024 року, яким порушено дисциплінарну справу щодо адвоката ОСОБА_1 .
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року відмовлено повністю в задоволенні адміністративного позову.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила позивач, оскільки вважає таке безпідставним та необґрунтованим, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що аналіз положень Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 р. № 78 (далі також – Регламент ВКДКА), дає підстави для висновку, що вони прямо суперечать імперативним положенням частини третьої статті 33 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон № 5076-VI), яка не допускає будь-якої зміни підвідомчості розгляду скарг про дисциплінарний проступок адвоката. Тому, виходячи із частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підстави для застосування вказаних положень Регламенту ВКДКА всупереч частині третьої статті 33 Закону № 5076-VI у справі, що розглядається, відсутні. Також зазначає, що відсутність в утвореної та зареєстрованої у 2011 році юридичної особи – КДКА Закарпатської області (код ЄДРПОУ 37784267) відомостей про правонаступника та відомостей про припинення свідчить про те, що КДКА Закарпатської області не утворена згідно вимог Закону № 5076-VI. Вказує, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини законності відкриття відповідачем дисциплінарного провадження, при цьому не врахував обставини щодо відсутності дисциплінарного проступку адвоката, що є законною підставою для відмови у порушенні відповідачем дисциплінарного провадження. Також покликається на порушення норм процесуального права, які полягають у розгляді справи суддею, якому заявлений відвід, що не був вирішений.
У відповідь на подану апеляційну скаргу відповідач та третя особа подали відзиви, в яких заперечують проти вимог скарги, вважають їх безпідставними та необґрунтованими, просять відмовити у задоволенні вимог апелянта.
В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні апеляційної скарги, представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
У відповідності до вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю, про що їй 24 листопада 2011 року видано відповідне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4676/10 Київською обласною КДКА.
05 жовтня 2023 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва надійшла скарга громадянина ОСОБА_2 на адвоката Криворучко Л.С.
10 жовтня 2023 року т.в.о. керівника юридичної особи КДКА м. Києва надіслала голові ВКДКА лист, в якому зазначено про отримання від представника скаржника адвоката Ємеліної Юліанни Святославівни скарги ОСОБА_2 .. Згідно рішення Ради адвокатів України від 15 грудня 2021 року № 128 «Про неповноважність та неправомочність КДКА м. Києва здійснювати свої функції», рішення РАУ від 28 січня 2022 року № 6 «Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів» передається скарга ОСОБА_2 для подальшого скерування та розгляд КДКА іншого регіону відповідно до вимог чинного законодавства.
18 жовтня 2023 року листом № 1811 голова ВКДКА надіслав за належністю голові КДКА Закарпатської області скаргу ОСОБА_2 .
В листі зазначають, що за даними Єдиного реєстру адвокатів України робоче місце ОСОБА_1 знаходиться за адресою: 03194, м. Київ, б-р Кольцова, буд. 14, літ. Д, офіс 610. Відповідно до рішення РАУ від 15 грудня 2021 року № 128 КДКА м. Києва вважається не сформованою у відповідності до Закону 5076-VI, що є наслідком відсутності кворуму в кваліфікаційній і дисциплінарній палаті КДКА м. Києва для прийняття рішень та здійснення повноважень, визначених статтею 50 Закону № 5076-VI. Відповідно до пункту 4 Рішення Ради адвокатів України від 28 січня 2022 року № 6 «Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів» на Секретаріат КДКА м. Києва покладено обов`язки продовжувати здійснювати передачу до ВКДКА усіх отриманих заяв, які стосуються допуску до складання кваліфікаційного іспиту, заяв, скарг щодо поведінки адвокатів, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, дисциплінарні справи та інші заяви/скарги для подальшого їх скерування та розгляду КДКА іншого регіону.
25 жовтня 2023 року зазначена скарга була зареєстрована в КДКА Закарпатської області за вхідним номером 193/23.
23 листопада 2023 року рішенням дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області Криворучко Ларису Сергіївну (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4676/10, видане 24 листопада 2011 року згідно з рішенням Київської обласної КДКА від 16 листопада 2011 року № 229) притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача, позивач оскаржила рішення до Закарпатського окружного адміністративного суду.
29 лютого 2024 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 13 червня 2024 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення КДКА Закарпатської області від 02 листопада 2023 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 та рішення КДКА Закарпатської області від 23 листопада 2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Зобов`язано КДКА Закарпатської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_2 , яка надійшла супровідним листом ВКДКА від 18 жовтня 2023 року № 1811, з врахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.
09 липня 2024 року, на виконання рішення у справі № 260/10589/23, Головою Дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області було направлено повідомлення ОСОБА_1 за вих. № 140, яким запропоновано подати пояснення у порядку перевірки відомостей про дисциплінарних проступок, передбаченому статтею 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за двома відомими адресами адвоката.
10 липня 2024 року за вих. №141 Головою Дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області було направлено повідомлення про строк для надання пояснень, згідно з яким ОСОБА_1 було встановлено строк для надання пояснень до 30 липня 2024 року, оскільки у попередньому листі (09.07.2024 року) помилково не вказано строк для подання письмових пояснень.
Вказані повідомлення були направлені на дві відомі адреси позивача, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи доказів.
30 липня 2024 року до КДКА Закарпатської області надійшла відповідь на повідомлення від ОСОБА_1 , в якій остання запропонувала КДКА Закарпатської області: 1) виконати рішення ЗОАС від 29.02.2024 по справі № 260/10589/23; 2) у встановленому законом порядку та згідно процедури негайно внести до Єдиного реєстру адвокатів України відомості про поновлення права ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю; 3) повернути скаргу громадянина ОСОБА_2 особі, яка її перенаправила до КДКА Закарпатської області, з відповідними роз`ясненнями, що КДКА Закарпатської області не має права і повноважень здійснювати дисциплінарне провадження відносно адвоката ОСОБА_1 , 4) принести адвокату Криворучко Л.С. публічні вибачення та компенсувати відрив від звичайних занять, матеріальні витрати та моральну шкоду, за рахунок осіб які порушили права та інтереси адвоката Криворучко Л.С.
30 липня 2024 року Головою Дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області складено довідку, відповідно до якої запропоновано порушити дисциплінарну справу стосовно адвокатки ОСОБА_1 .
31 липня 2024 року відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання дисциплінарної палати КДКА Закарпатської області   після ознайомлення присутніх з матеріалами перевірки і довідкою, складеною за її результатами, та завершення обговорення, вирішено порушити дисциплінарну справу стосовно адвокатки ОСОБА_1 .
31 липня 2024 року КДКА Закарпатської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 та призначено розгляд дисциплінарної справи на 16:00 год 28 серпня 2024 року.
01 серпня 2024 року довідка від 30 липня 2024 та рішення від 31 липня 2024 року надіслані адвокатці ОСОБА_1 листом вих. № 163.
Фіскальним чеком від 01 серпня 2024 року підтверджується відправлення рекомендованого листа ОСОБА_1 
28 серпня 2024 року КДКА Закарпатської області прийнято рішення про притягнення адвокатки ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4676/10, видане 24.11.2011 згідно з рішенням Київської обласної КДКА від 16.11.2011 № 229) до дисциплінарної відповідальності та застосовано до адвокатки ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
30 серпня 2024 року КДКА Закарпатської області Голові Ради адвокатів України було направлено лист за вих. № 100/24 на виконання приписів частини 3 статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та у відповідності до рішення Ради адвокатів України від 28 січня 2022 року № 7 «Щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України по місту Києву», до якого долучено копію оскаржуваного рішення.
Вважаючи протиправним рішення від 31 липня 2024 року, яким порушено дисциплінарну справу щодо ОСОБА_1 , позивач звернулася до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, що зобов`язаний діяти у спосіб встановлений чинним законодавством, правомірно прийняв оскаржене рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали та рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон № 5076-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
Дисциплінарна відповідальність адвоката визначена розділом VІ Закону № 5076-VI.
Згідно з вимогами статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Стадії дисциплінарного провадження встановлені у статті 37 Закону № 5076-VI, зокрема, дисциплінарне провадження складається з таких стадій:
1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;
2) порушення дисциплінарної справи;
3) розгляд дисциплінарної справи;
4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Процедуру здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних стадій врегульовано статтями 38, 39, 40 і 41 Закону № 5076-VI.
Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.
У частині 2 статті 38 Закону № 5076-VI зазначено, що член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.
За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Згідно з частиною 3 статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Частиною другою статті 39 Закону № 5076-VI визначено, що рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.
Частиною 3 статті 39 Закону № 5076-VI передбачено, що рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
При вирішенні справи, що розглядається, апеляційний суд враховує, що 29 лютого 2024 року у справі № 260/10589/23 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 13 червня 2024 року, визнано протиправними та скасовано рішення КДКА Закарпатської області від 02 листопада 2023 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката Криворучко Л.С. та рішення КДКА Закарпатської області від 23 листопада 2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Зобов`язано КДКА Закарпатської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_2 , яка надійшла супровідним листом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18 жовтня 2023 року № 1811, з врахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.
При цьому суд апеляційної інстанції у постанові від 13 червня 2024 року у справі № 260/10589/23 зазначив, що згідно з положеннями частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Оскільки робоче місце позивачки як адвокатки знаходиться у Києві, суд апеляційної інстанції вважав, що дисциплінарне провадження повинно було здійснюватися Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури міста Києва.
Також суд апеляційної інстанції вважав, що Регламент ВКДКА надає Голові ВКДКА невластиві йому свавільні повноваження щодо суб`єктивного вибору дисциплінарного органу для розгляду скарг на адвокатів, що суперечить таким складовим принципу верховенства права як правова визначеність, чіткість та передбачуваність.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI при направленні скарги на адвокатку до відповідача і відповідно здійснення дисциплінарного провадження неналежним дисциплінарним органом.
17 жовтня 2024 року Верховний Суд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі 260/10589/23 змінив в мотивувальній частині в редакції цієї постанови. В іншій частині оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.
Зокрема, Верховний Суд у постанові від 17.10.2024 року у вказаній справі зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що дисциплінарне провадження відносно позивачки не могло здійснюватися КДКА Закарпатської області.
При ухваленні оскарженого рішення у справі, що розглядається (№ 260/4927/24), суд першої інстанції у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України врахував висновки Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2024 року у межах справи № 260/10589/23 щодо наявності повноважень КДКА Закарпатської області здійснювати дисциплінарне провадження відносно адвоката Криворучко Л.С.
Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції при вирішенні справи, що розглядається, з огляду на наступне.
Як зазначено вище, скасувавши за результатами розгляду справи № 260/10589/23 попереднє рішення відповідача про порушення дисциплінарної справи відносно позивача, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зобов`язав відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_2 , яка надійшла супровідним листом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18 жовтня 2023 року № 1811 з врахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.
При цьому, суд першої інстанції та суд апеляційної інстанції зазначили, що відповідач не мав права здійснювати дисциплінарне провадження відносно позивачки.
На момент прийняття 31 липня 2024 року відповідачем рішення про відкриття відносно позивача дисциплінарного провадження, рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 260/10589/23 були чинними (такими, що набрали законної сили), тобто обов`язковими до виконання, зокрема і в частині висновків щодо відсутності повноважень у відповідача здійснювати дисциплінарне провадження щодо позивача.
Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частини другої статті 13 Закону України від 2 червня 21016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частинами другою-третьою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Особливістю спірних правовідносин є те, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині висновків про відсутність повноважень у відповідача на здійснення дисциплінарного провадження щодо позивача були змінені на протилежні постановою Верховного Суду від 14 жовтня 2024 року.
Апелянт, посилаючись на висновки судів першої та апеляційної інстанції у справі № 260/10589/23, доводить, що ці висновки мали бути обов`язково враховані відповідачем при винесенні спірного рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо позивача.
При цьому, єдиною підставою позову ОСОБА_1 зазначала саме невиконання відповідачем судових рішень у справі № 260/4927/24 при відкритті щодо неї дисциплінарного провадження.
Апеляційний суд зазначає про те, що слід віддати належне висновку суду першої інстанції, позаяк викладена мотивація причини, через яку, на його погляд, висновки судів першої та апеляційної інстанції у справі № 260/10589/23 не можуть бути застосовані у справі № 260/4927/24, має певну логіку і містить у собі раціональне зерно.
Водночас сформований ним погляд на розв`язання указаного питання є неповним, адже не враховує того, що незастосування таких висновків судів, які набрали законної сили, і саме з врахуванням яких було зобов`язано відповідача повторно розглянути дисциплінарну скаргу на дії позивача, у подібних випадках здатне потурати невиконанню судових рішень.
Також подібне правозастосування сприяє негативній практиці, за якої суб`єкт владних повноважень не виконуватиме судове рішення або виконуватиме його на власний розсуд, ігноруючи обов`язкові до виконання висновки, викладені у рішеннях, що набрали законної сили.
У цьому контексті слід зважати й на те, що будь-яке судове рішення судів першої і апеляційної інстанції після набрання ними законної сили може в подальшому бути переглянуте і скасоване чи змінене, проте таке скасування не має тягнути за собою свідоме ігнорування суб`єктом владних повноважень судових рішень, які на момент їх виконання, набрали законної сили.
На основі цих обставин і міркувань апеляційний суд дійшов висновку, що факт подальшого скасування чи зміни судових рішень в касаційному порядку не позбавляє особу права на застосування щодо неї висновків суду, які на час їх виконання були чинними та, відповідно, не звільняє суб`єкт владних повноважень від обов`язку такого застосування.
Інакше застосування чинних правових норм щодо обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, може атакувати принцип обов`язковості судового рішення та здатне підважити процесуальний інститут звернення рішення суду до виконання.
Подібних висновків щодо обов`язковості до виконання судового рішення, яке було чинним на момент його виконання, хоча і в подальшому було скасоване, дійшов Верховний Суд у справі № 460/16522/21, вирішуючи питання щодо можливості виконання судового рішення, яке було в подальшому скасоване.
Щодо доводів апелянта про вирішення справи неповноважним складом суду апеляційний суд зауважує, що підставою для скасування судового рішення згідно пункту 2 частини третьої статті 317 КАС України є участь в ухваленні судового рішення судді, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
З цього приводу слід зауважити, що жодних, передбачених КАС України, та  обґрунтованих підстав для відводу у заяві про відвід, поданій 26 листопада 2024 року, не встановлено. Процесуальні рішення судді при розгляді справи, з якими не погоджується позивач, не є підставою для такого відводу, про що чітко зазначено у частині четвертій статті 36 КАС України, а саме такі підстави і викладені у заяві про відвід від 26 листопада 2024 року.
Щодо власне невирішення відводу судом першої інстанції апеляційний суд звертає увагу на те, що, як встановлено в суді апеляційної інстанції, на момент прийняття рішення у справі заява про відвід, подана представником позивача 26.11.2024 року, фактично надійшла до суду першої інстанції лише 13.12.2024 року, тобто вже після вирішення справи судом, що не давало підстав для розгляду заяви про відвід до ухвалення оспорюваного рішення.
Проте ця обставина ніяк не впливає на законність складу суду, що вирішував справу у суді першої інстанції.
Інші доводи апелянта перебувають поза межами апеляційного перегляду, оскільки не були підставою позовних вимог, а згідно частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
З доводами відповідача та третьої особи про те, що спірне рішення відповідача не порушує прав позивача позаяк вже є рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, апеляційний суд не погоджується.
Так, саме відкриття дисциплінарного провадження внаслідок повторного розгляду дисциплінарної скарги щодо позивача на виконання рішення суду, без врахування (свідомого ігнорування) висновків суду, який зобов`язав здійснити такий повторний розгляд, має наслідком притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
При цьому, як зазначалося вище, частиною 3 статті 39 Закону № 5076-VI передбачено, що рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У розрізі викладеного, оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд приходить до переконання, що такі є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до відмови у задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі № 260/4927/24, скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 31 липня 2024 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено  20.12.24