Справа № 161/20497/23  Провадження №33/802/412/24 	Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Гринчука І.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 травня 2024 року, 
В С Т А Н О В И В 
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13 листопада 2023 року о 21 год. 39 хв. на вул. Привокзальній, 4 у м. Луцьку, керував транспортним засобом марки «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі –ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через порушення норм матеріального та процесуального права, не з`ясування усіх обставин вчиненого та не дослідження усіх доказів, що мають значення при розгляді даної справи. Першочергово, зазначає про безпідставний розгляд даної справи у його відсутності та відсутності захисника, за наявності своєчасно поданих на адресу суду клопотань про відкладення судового розгляду чим порушено його право на захист. Також заперечує факт керування ним транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у оформленому стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення, вказує про перебування за кермом іншої особи – ОСОБА_2 , який безпідставно не був допитаний судом в якості свідка. Відеозапис вважає недопустимим доказом його винуватості через його фрагментарність. Ураховуючи викладене, просить оскаржувану ним постанову судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження по даній справі стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Гринчука І.С., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.
Як убачається із змісту оскарженої постанови судді, розгляд даної справи 01 травня 2024 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Гринчука І.С. Судом зазначено: «В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином та неодноразово повідомлявся про день, час та місце розгляду даної справи. Подав суду чергову заяву про відкладення її розгляду, мотивуючи таку заяву тим, що перебуває на стаціонарному лікуванні. Проте, належних доказів, окрім електронного скерування, суду не представлено. Окрім того, захисником також подано клопотання про відкладення розгляду справи, і також не представлено доказів поважності його неявки до усду». 
Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не лише за умови вжиття судом заходів для її своєчасного сповіщення про місце та час розгляду справи, а і за наявності даних про таке її сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Змістом адміністративних матеріалів стверджується, що ОСОБА_1 на адресу суду подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи через його тимчасову непрацездатність із посиланням на відповідний медичний висновок, а адвокатом через зайнятість у іншому судовому засіданні у цивільній справі. 
Зазначені клопотання безпідставно не були взяті до уваги судом, а розгляд справи без наявності на це вагомих процесуальних підстав проведено як у відсутності ОСОБА_1 , який вправі користуватись правовою допомогою конкретно обраного ним захисника, так і самого адвоката - ОСОБА_3 чим безумовно порушено право першого на захист. 
За таких обставин, ураховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, доходжу висновку про необхідність скасування постанови судді стосовно ОСОБА_1 та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП, з метою відновлення порушеного права останнього на захист.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 309555 від 13 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 , у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейськими, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у найближчому закладі охорони здоров`я. 
Його вина у вчиненому також доводиться актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», у яких зафіксовано виявлені у нього ознаки такого стану, а також відмова ОСОБА_1  від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Основними мотивами незгоди апелянта із постановою судді першої інстанції є заперечення ним факту керування транспортним засобом. ОСОБА_1 , у поданій ним апеляційній скарзі, звертає увагу суду на те, що за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, за кермом транспортного засобу перебував не він, а інша особа – ОСОБА_2 , який безпідставно не був допитаний судом в якості свідка, що виключає можливість притягнення його, як особи, яка не перебувала в статусі водія, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Однак, така версія вчиненого, описана апелянтом, через її очевидну невідповідність наявним у матеріалах справи доказам, не приймається до уваги апеляційним судом.
Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якийзначиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, із достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Із цього відео видно, що після зупинки транспортного засобу поліцейськими, зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який жодного разу факт керування ним транспортним засобом не заперечив, про перебування за кермом автомобіля іншої особи - ОСОБА_2 не повідомляв. У салоні автомобіля перебували ще інші особи в якості пасажирів, проте жоден із них також не заперечував того факту, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1 , а не хтось із них Тоді як версія про перебування за кермом іншої сторонньої особи виникла лише при розгляді даної справи у суді.
Зазначений відеозапис є належним та допустимим доказом вини у даній справі, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, а зафіксований на ньому перебіг події вчиненого останнім не оспорюється. 
Відтак, доводи  ОСОБА_1 , викладені у поданій ним апеляційній скарзі, про те, що він не перебув у статусі водія транспортного засобу, а тому, не є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не беруться до уваги апеляційним судом. 
Зважаючи на викладене, погоджуюсь із висновком судді про наявність у діях  ОСОБА_1 , як водія, порушень ПДР, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольногосп`яніння, правильними.
Однак, через допущене істотне порушення вимог процесуального закону, яке призвело до порушення права  ОСОБА_1 на захист, при розгляді даних адміністративних матеріалів стосовно нього у місцевому суді, подану ним апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 травня 2024 року скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по даній справі стосовно нього закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням, на момент розгляду даної справи у апеляційному суді, строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 6 ст. 38 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Провадження по даній справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: