Справа № 138/3460/23
Провадження № 22-ц/801/2284/2024
Категорія: 77
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року	Справа № 138/3460/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Рибчинського В. П., Сопруна В. В.
Секретар: Пантелеймонова А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області
на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Козлівського ліцею Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області і Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити різницю між середнім заробітком і виплаченим 2/3 заробітку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
Рішення ухвалив суддя Цибульський О. Є.
Рішення ухвалено у відсутності сторін в м. Могилів-Подільський
Повне судове рішення складено 03 вересня 2024 року,

встановив:

28 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Козлівського ліцею Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області і Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити різницю між середнім заробітком і виплаченим 2/3 заробітку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позов мотивовано тим, що вона працювала в Козлівському ліцеї Яришівської сільської ради на посаді опалювача.
Рішенням 34 сесії 8 скликання Яришівської сільської ради № 1651-34/2023 від 24 серпня 2023 року було призупинено діяльність Козлівського ліцею Яришівської сільської ради.
Розпорядженням Яришівського сільського голови № 23-ОС зобов`язано директора Козлівського ліцею Яришівської сільської ради попередити працівників ліцею про наступне вивільнення.
Розпорядженням Яришівського сільського голови № 115-ОД від 28 серпня 2023 року безпідставно та протиправно працівникам ліцею було зменшено заробітну плату і вона виплачувалася в розмірі 2/3 від середнього заробітку з 28 серпня 2023 року до 30 жовтня 2023 року.
На виконання вказаних розпоряджень в.о. директора ліцею видані накази № 27-к від 29 серпня 2023 року про попередження щодо вивільнення та № 43-к від 29 серпня 2023 року, згідно з яким вона виходила на роботу.
В Козлівському ліцеї Яришівської сільської ради склалася ситуація простою не з вини працівників. 
Козлівський ліцей Яришівської сільської ради є комунальним закладом, власником (засновником) якого є Яришівська сільська рада Могилів-Подільського району Вінницької області. 
Оплата праці працівників ліцею фінансується за рахунок освітньої субвенції розпорядником коштів – Яришівською сільською радою. Нарахування та виплата заробітної плати здійснюється бухгалтерією розпорядника коштів.
Вважає, що відновленням її порушеного права на оплату праці полягає у зобов`язанні Яришівської сільської ради нарахувати та виплатити їй різницю між середньою заробітною платою та 2/3 заробітку, отриманої нею за період з 28 серпня 2023 року по 30 жовтня 2023 року. 
28 жовтня 2023 року головою Яришівської сільської ради видано розпорядження № 23-ОС «Про попередження працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у порядку статті 49-2 КЗпП України». 
Це розпорядження видавалося головою на підставі призупинення діяльності закладу рішенням 34 сесії Яришівської сільської ради № 1651-34/23 від 24 серпня 2023 року. 30 жовтня 2023 року на підставі розпорядженням № 23-ОС її було звільнено з роботи наказом в.о. директора школи № 38-к. 
Таке звільнення вона вважає безпідставним та протиправним. Так, власник закладу не запропонував їй наявну, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Власник знехтував нормою закону щодо отримання згоди на звільнення працівника як члена профспілки. 
Про усунення порушення законодавства про працю щодо працівників Козлівського ліцею Вінницькою обласною організацією профспілки працівників освіти і науки направлялися подання Яришівській сільській раді, які нею були не розглянуті. 
Штати в Козлівському ліцеї не скорочувалися, у тому числі не скорочена посада, яку обіймала вона. Тому наказ про її звільнення з роботи є протиправним і порушує її фундаментальне конституційне право на працю. 
У зв`язку із наведеним вона просила зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй різницю між її середнім заробітком та виплаченими 2/3 заробітку за період з 28 серпня 2023 року по 30 жовтня 2023 року; визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора Козлівського ліцею Яришівської сільської ради № 38-к від 30 жовтня 2023 року про її звільнення; поновити її на роботі в Козлівському ліцеї Яришівської сільської ради на посаді опалювача; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку її середнього заробітку до оголошення простою – до 20 серпня 2023 року.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. директора Козлівського ліцею Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 38-к від 30 жовтня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади опалювача.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді опалювача в Козлівському ліцеї Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.
Стягнуто з Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2023 року по 03 вересня 2024 року включно в розмірі 49 749,31 грн.
Стягнуто з Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області судовий збір в розмірі 2147,20 грн. на користь Державної судової адміністрації України.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допущено рішення суду до негайного виконання в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
На підставі п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допущено рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на роботі.
В апеляційній скарзі відповідач Яришівська сільська рада Могилів-Подільського району Вінницької області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував доказів, наданих відповідачем в заперечення позову, зокрема не враховано рішення 33-ї сесії Яришівської сільської ради від 03 серпня 2023 року «Про організацію проведення громадського обговорення (слухання) щодо ліквідації Козлівського ліцею Яришівської сільської ради». З огляду на те, що процес ліквідації навчального закладу – це досить тривала процедура, тому Яришівська сільська рада на сесії 24 серпня 2023 року прийняла рішення про призупинення діяльності Козлівського ліцею у зв`язку з недостатньою кількістю учнів (менше 25 загалом). Рішенням 34 сесії 8 скликання Яришівської сільської ради № 1651-34/2023 від 24 серпня 2023 року «Про призупинення діяльності Козлівського ліцею Яришівської сільської ради, вирішено призупинити з 01 вересня 2023 року діяльність ліцею. В.о. директора Козлівського ліцею 29 серпня 2023 року видав наказ № 27-к «Про попередження працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України», яким попереджена ОСОБА_1 за 2 місяці про наступне вивільнення, у зв`язку з призупиненням роботи закладу, під особистий підпис, чого вона не заперечувала під час розгляду справи. 
При звільненні позивачу неможливо було запропонувати працевлаштування в Козлівському ліцеї у зв`язку із вивільненням всіх працівників ліцею, що зумовлено відсутністю необхідних умов праці. На це погодилася сама позивач. 
Також позивач скористалася правом на звернення за допомогою до державної служби зайнятості та отримала відповідну допомогу від держави. 
При прийнятті оскаржуваних позивачем рішень та дій, він керувався статтею 34 КЗпП України, якою регламентується поняття простою.
Отже, як свідчить зміст апеляційної скарги відповідача Яришівської сільської ради, рішення суду першої інстанції оскаржується ним лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 . 
В частині відмови у задоволенні позову позивач ОСОБА_1 рішення суду не оскаржила.
Відповідач Козлівський ліцей Яришівської сільської ради рішення суду не оскаржив.
Позивач ОСОБА_1 і відповідач Козлівський ліцей Яришівської сільської ради відзив на апеляційну скаргу не надіслали.
У судовому засіданні представник відповідача Яришівської сільської ради – адвокат Грабар С. А. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, якою просила розглядати справу у її відсутність та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача Козлівського ліцею Яришівської сільської ради у судове засідання не з`явився.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.
За правилами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Зі змісту апеляційної скарги та її вимог вбачається, що відповідач Яришівська сільська рада, рішення суду першої інстанції оскаржила в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 . 
В частині відмови у задоволенні позову позивач ОСОБА_1 рішення суду не оскаржила. 
Відповідач Козлівський ліцей Яришівської сільської ради рішення суду не оскаржив.
Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права, тому справа переглядається судом апеляційної інстанції на предмет законності і обґрунтованості оскаржуваного відповідачем Яришівська сільська рада рішення суду в межах доводів та вимог його апеляційної скарги, тобто лише в частині задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 26 липня 1986 року на ім`я  ОСОБА_1 , за наказом № 18 від 13 жовтня 2020 року по Козлівській СЗШ І-Ш ст. вона прийнята на посаду опалювача. Рішенням 22 сесії 8 скликання Яришівської сільської ради від 23 серпня 2022 року Козлівська СЗШ І-Ш ст. перейменована на Козлівський ліцей Яришівської сільської ради, куди переведена опалювачем ОСОБА_1 . Наказом № 38-к від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звільнена з посади опалювача школи згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із закриттям ліцею (а. с. 9-10).
Рішенням № 1634-33/2023 33 сесії 8 скликання Яришівської сільської ради від 03 серпня 2023 року ухвалено провести громадське обговорення (слухання) щодо ліквідації Козлівського ліцею Яришівської сільської ради (а. с. 77).
Рішенням № 1651-34/2023 34 сесії 8 скликання Яришівської сільської ради від 24 серпня 2023 року призупинено діяльність з 01 вересня 2023 року Козлівського ліцею Яришівської сільської ради. Запропоновано директору Козлівського ліцею вжити заходів щодо вивільнення працівників Козлівського ліцею у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці через призупинення діяльності Козлівського ліцею, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 11-12).
Розпорядженням Яришівського сільського голови № 23-ОС від 28 серпня 2023 року попереджено працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у зв`язку з призупиненням роботи закладу (а. с.13).
Розпорядженням Яришівського сільського голови № 115-ОД від 28 серпня 2023 року оголошено в Козлівському ліцеї простій не з вини працівника, всім педагогічним та непедагогічним працівникам закладу з 28 серпня 2023 року по 28 жовтня 2023 року (а. с.14-16).
Наказом в. о. директора Козлівського ліцею № 27-к від 29 серпня 2023 року попереджено працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у зв`язку з призупиненням роботи закладу, у тому числі: ОСОБА_1 - опалювача, двірника школи (а. с. 16-17).
Наказом в.о. директора Козлівського ліцею № 43-к від 29 серпня 2023 року оголошено простій в Козлівському ліцеї не з вини працівників, всім педагогічним та непедагогічним працівникам закладу з 28 серпня 2023 року по 28 жовтня 2023 року (а. с. 18).
Наказом в.о. директора Козлівського ліцею № 38-к від 30 жовтня 2023 року звільнено наступного працівника ліцею 30 жовтня 2023 року (останній робочий день) ОСОБА_1 , опалювач. Із наказом ознайомлена ОСОБА_1 В наказі зазначено, що звільнення проведено на підставі розпорядження № 23-ОС від 28 серпня 2023 року «Про попередження працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України» (а. с. 19).
Згідно довідки про доходи № 122/01-17/ від 10 жовтня 2023 року, що видана ОСОБА_1 , вона працює у Козлівському ліцеї на посаді опалювача; за період з травня по вересень 2023 року їй нарахована заробітна плата в загальній сумі 30 944,82 грн. (а. с. 20).
Згідно довідки про доходи № 152 від 23 листопада 2023 року, що видана ОСОБА_1 , вона працює у Козлівському ліцеї на посаді опалювача; за період з вересня 2022 року по жовтень 2023 року їй нарахована заробітна плата в загальній сумі 99 952,70 грн. (а. с. 21-22).
Розпорядженням № 31-ОС від 30 жовтня 2023 року Яришівського сільського голови звільнено ОСОБА_2 з посади в. о. директора Козлівського ліцею 30 жовтня 2023 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 76).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції вказав на те, що звільнення позивача відбулося із порушенням норм трудового законодавства, тому наказ в. о. директора про її звільнення є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі на посаді опалювача. Судом встановлено, що у Козлівському ліцеї змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників не відбулося, тому поновлення на роботі є можливим.
Оскільки звільнення було проведено незаконно, тому на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 49 749,31 грн.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам матеріального і процесуального закону.
Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 
Попередження – це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник з дотриманням установленого законодавством двомісячного строку, змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці або ж відмовитися від неї. Двомісячний строк попередження передбачено для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (стаття 49-2 КЗпП України).
Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 квітня 2015 року в справі № 6-40цс15.
Отже, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Відсутність підтвердження про те, що роботодавець запропонував позивачу вакансії, у випадках передбачених КЗпП України, є порушенням трудового законодавства.
Заперечуючи позов, представник відповідача у письмових поясненнях, послався на те, що інша посада позивачу ОСОБА_1 у Козлівському ліцеї не пропонувалася, оскільки ліцей призупинив свою роботу.
У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що Яришівською сільською радою пропонувалася позивачу будь-яка інша робота, у тому числі в освітніх закладах Яришівської територіальної громади, зокрема у Хоньковецькому ліцеї чи Липчанській гімназії, куди були переведені діти, які навчалися в Козлівському ліцеї.
Позивач звернувшись із даним позовом до суду мотивувала його тим, що своє звільнення вона вважає незаконним, оскільки відповідач не запропонував їй вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, які вона змогла би виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо, а також не виконав вимоги закону щодо отримання згоди на звільнення працівника як члена профспілки (а. с.1-7).
При розгляді даної справи необхідним є з`ясування питання чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
При цьому суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.
Судом першої інстанції встановлено, що на день звільнення позивача Козлівський ліцей не було ліквідовано чи реорганізовано, він не став банкрутом та не відбулось його перепрофілювання, так як і не було скорочення чисельності або штату працівників, що не було заперечено і спростовано належними доказами представником відповідача Яришівської сільської ради, а також встановлено, що відповідачем не виконані належним чином вимоги частини 2 статті 40 і частини 3 статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування позивача, оскільки їй не було запропоновано роботу.
Наведеним спростовують доводи апеляційної скарги в тому, що при звільненні позивачу неможливо було запропонувати працевлаштування в Козлівському ліцеї у зв`язку із вивільненням всіх працівників ліцею, що зумовлено відсутністю необхідних умов праці. 
З урахуванням таких встановлених обставин справи та вимог матеріального закону, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про незаконність звільнення позивача із займаної нею у відповідача посади, у зв`язку з чим ухвалив рішення про поновлення позивача на посаді опалювача Козлівського ліцею Яришівської сільської ради.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір  (ч. 1). При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2).
Суд першої інстанції, застосувавши зазначені норми матеріального права, прийшов до вірного висновку про поновлення позивача на роботі і стягнення на її користь із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 жовтня 2023 року по 03 вересня 2024 року в сумі 49 749,31 грн.
Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги в тому, що суд першої інстанції не врахував як докази рішення 33-ї сесії Яришівської сільської ради від 03 серпня 2023 року «Про організацію проведення громадського обговорення (слухання) щодо ліквідації Козлівського ліцею Яришівської сільської ради»; рішення № 1651-34/2023 34 сесії 8 скликання Яришівської сільської ради від 24 серпня 2023 року про призупинення з 01 вересня 2023 року діяльності Козлівського ліцею у зв`язку з недостатньою кількістю учнів та наказ № 27-к в. о. директора Козлівського ліцею від 29 серпня 2023 року «Про попередження працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України», яким попереджена ОСОБА_1 за 2 місяці про наступне вивільнення у зв`язку з призупиненням роботи закладу, під особистий підпис, чого вона не заперечувала під час розгляду справи. 
Такі докази судом враховані та їм надана відповідна оцінка, яка зводиться до того, що ці докази не є належними доказами на підтвердження законності звільнення позивача та правової підстави для її звільнення із займаної посади, оскільки із наказу № 38-к від 30 жовтня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 не вбачається визначеної Кодексом законів про працю України підстави звільнення. Зазначена у цьому наказі підстава звільнення позивача – розпорядження № 23-ОС від 28 серпня 2023 року «Про попередження працівників Козлівського ліцею про наступне вивільнення у порядку статті 49-2 КЗпП України», є недоречною, оскільки стаття 49-2 КЗпП України передбачає порядок вивільнення працівників, а не підстави звільнення працівників і у тому числі – у випадках змін в організації виробництва і праці. Такого випадку судом у даній справі встановлено не було.
Доводи апеляційної скарги в тому, що при прийнятті оскаржуваних позивачем рішень та дій, відповідач керувався статтею 34 КЗпП України, якою регламентується поняття простою, спростовуються наступним.
Згідно вимог статті 34 КЗпП України простій – це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.  У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Згідно розпорядження Яришівського сільського голови № 115-ОД від 28 серпня 2023 року оголошено в Козлівському ліцеї простій не з вини працівника, всім педагогічним та непедагогічним працівникам закладу з 28 серпня 2023 року по 28 жовтня 2023 року. Директора Козлівського ліцею зобов`язано забезпечити виконання розпорядження, шляхом видачі відповідного наказу (а. с.14-16).
Наказом в.о. директора Козлівського ліцею № 43-к від 29 серпня 2023 року оголошено простій в Козлівському ліцеї не з вини працівників, всім педагогічним та непедагогічним працівникам закладу з 28 серпня 2023 року по 28 жовтня 2023 року (а. с. 18).
Наказ № 38-к про звільнення ОСОБА_1 із займаної нею посади опалювача в Козлівському ліцеї Яришівської сільської ради прийнятий в. о. директора Козлівського ліцею 30 жовтня 2023 року.
Отже, на момент звільнення позивача ОСОБА_1 , що мало місце 30 жовтня 2023 року, не було простою, оскільки такий закінчився, згідно розпорядження Яришівського сільського голови та наказу в. о. директора Козлівського ліцею, 28 жовтня 2023 року.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у зв`язку із її незаконним звільненням, яке проведено відповідачем із порушенням норм трудового законодавства.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, доводи якої висновків суду не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване відповідачем рішення суду підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:
Апеляційну скаргу Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області залишити без задоволення.
Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	В. П. Рибчинський   	
  	В. В. Сопрун	

Повне судове рішення складено 22 листопада 2024 року