ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/9425/24	
(суддя Неклеса О.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №160/9425/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 квітня 2024 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., з 16.10.2023 р. по 14.11.2023 р.; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., з 16.10.2023 р. по 14.11.2023 р.           
Позовна заява фактично обґрунтована тим, що відповідач протиправно за період перебування позивача у відпустці з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., з 16.10.2023 р. по 14.11.2023 р. не нараховував та не виплачував додаткову винагороду у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., з 16.10.2023 р. по 31.10.2023 р.
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., з 16.10.2023 р. по 31.10.2023 р. У задоволенні іншої частини позову відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, встановленої    постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 р.    за період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., з 16.10.2023 р. по 31.10.2023 р.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права.
Зазначає про те, що відповідачем не надавалася позивачу відпустка для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК, а тому у відповідача не має підстав для виплати позивачу такої винагороди за спірний період. У спірний період позивача було звільнено від виконання службових обов`язків через не можливість виконання ним службових обов`язків. 
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивач, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебував на службі в Збройних Силах України, що підтверджується записами у Військовому квитку серії НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 19.08.2022 року (а.с.15-19). 
          У період з 14.10.2022 р. по 15.11.2022 р. солдат ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки ВЧ НОМЕР_1 за №3424/убд від 21.08.2023 року (а.с.25). 
          На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №899 від 15.11.2022 р. відповідачем видано довідку №2122 від 13.12.2022 р. про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за змістом якої 15.11.2022 р. останній отримав: «Вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки. Вогнепальний відкритий перелом обох кісток лівої гомілки, з дефектом м`яких тканин та шкіри. Вогнепальне осколкове наскрізне поранення верхньої третини лівого плеча». За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме: виконання бойових завдань в складі підрозділу ВЧ НОМЕР_1 в районі населеного пункту Терни Луганської області внаслідок артилерійського обстрілу (а.с.24).
          Також у довідці зазначено, що травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування солдат перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).
          Довідкою ВЛК КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради за №198 від 21.03.2023 р. та Свідоцтвом про хворобу та довідкою військово-лікарської комісії №728 від 25.05.2023 р. підтверджено встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) із захистом Батьківщини та зазначено, що отримана позивачем травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (а.с.52-53, 49-51). 
          Згідно з відпускними квитками позивач «звільнений» «за станом здоров`я» з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р., що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 за №1841/в від 19.06.2023 р. (а.с.26); з 19.07.2023 р. по 17.08.2023 р., що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 за №2126 від 19.07.2023 р. (а.с.28); з 18.08.2023 р. по 16.09.2023 р., що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 за №2292 від 18.08.2023 р. (а.с.29); з 17.09.2023 р. по 16.10.2023 р., що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 за №2470/в від 17.09.2023 р. (а.с.30); з 16.10.2023 р. по 14.11.2023 р., що підтверджується відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 за №2428/в від 16.10.2023 р (а.с.31).
          Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» №1326 від 29.05.2023 р. наказано виплатити додаткову винагороду 100000 грн (пропорційно із розрахунку за місяць, з урахуванням раніше виплаченої винагороди з розрахунку 30000 грн) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я відповідно до додатку до цього наказу, згідно з яким солдат по мобілізації ОСОБА_1 (2 дшб) у період з 16.11.2022 р. по 19.05.2023 р. перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (а.с.43-45).
          Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» за №1498 від 19.06.2023 р. наказано виплатити додаткову винагороду 100000 грн (пропорційно із розрахунку за місяць, з урахуванням раніше виплаченої винагороди з розрахунку 30000 грн) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я відповідно до додатку до цього наказу, згідно з яким солдат по мобілізації ОСОБА_1 (2 дшб) у період з 20.05.2023 р. по 25.05.2023 р. перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (а.с.46-48).
          Правомірність дій відповідача щодо не виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року. 
Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин), зокрема, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
З аналізу зазначеної норми вбачається, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень виплачується, зокрема особам, у зв`язку з пораненням пов`язаним (контузія, травма, каліцтво) із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Як вбачається з матеріалів справи, довідкою ВЛК №198 від 21.03.2023 року позивачу показано продовжити стаціонарне лікування на умовах КНП «ЦМКЛ» УМР до 60 днів (а.с.52-53).
В подальшому позивача звільнено від виконання службових обов`язків «за станом здоров`я», про що зазначено у відпускних квитках, що містяться в матеріалах справи (а.с.26-31).
У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції зауважує, що відпускні квитки в яких зазначено про звільнення «за станом здоров`я» не є документами, що підтверджують надання позивачу відпустки у спірний період для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
За нормами постанови КМУ №168 підставою для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням пов`язаним (контузія, травма, каліцтво) із захистом Батьківщини, є факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або ж перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Зважаючи на те, що у спірний період позивач не перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та матеріали справи не містять доказів надання позивачу саме відпуски для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, колегія суддів вважає, що у відповідача не було підстав для виплати позивачу такої винагороди у спірний період.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що для отримання відпуски для лікування після тяжкого поранення позивач повинен був надати відповідачу відповідний висновок (постанову) ВЛК на підставі якої йому б надавалася така відпустка, що б в подальшому могло слугувати підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень. Натомість, матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем таких дій, як і доказів надання позивачу відповідачем відпуски для лікування після тяжкого поранення на підставі висновку (постанови) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Враховуючи зазначене, колегія суддів зробила висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №160/9425/24 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Повне судове рішення складено 22 жовтня 2024 року.
       
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва