УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

06 грудня 2024 року 
м. Київ
справа №380/17365/23
адміністративне провадження № К/990/38791/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 та постанову Восьмого апеляційний адміністративний суду від 12.09.2024     у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у включенні його до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень та зобов`язати відповідача включити його до такого контрольного списку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційний адміністративний суду від 12.09.2024, адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Головне управління Національної поліції у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2024 касаційну скаргу скаржника залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.
Скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху надано документ про сплату судового збору.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржник зазначає підпункт "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, не врахував постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 у справі №380/10744/22. На зазначену постанову відповідач посилався в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що суд апеляційної інстанції у відповідній справі скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження, дійшовши висновку, що вимоги позивача щодо забезпечення житлом мали бути заявлені не до Головного управління Національної поліції, а до компетентного органу місцевого самоврядування за місцем перебування позивача на квартирному обліку, а також що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Скаржник звертає увагу на схожість обставин цієї справи із справою №380/17365/23, зазначаючи наявність розбіжностей у судовій практиці, оскільки в аналогічних спорах апеляційний суд ухвалив різні рішення.
Проте, колегія суддів не бере до уваги зазначену в касаційній скарзі постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 у справі №380/10744/22, оскільки постановою Верховного Суду від 13.11.2024 у цій же справі зазначена постанова суду апеляційної інстанції була скасована. Суд касаційної інстанції встановив, що апеляційний суд не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 29.09.2020 у справі №712/5476/19 та від 08.06.2022 у справі №362/643/21. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що позивач, проходячи службу в органах МВС України та маючи статус інваліда війни, володіє соціальними гарантіями, набутими за час проходження служби. Ці гарантії є частиною умов проходження публічної служби, що визначає адміністративний характер правовідносин і відповідну підсудність спору, у зв`язку із чим цей спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
Обґрунтування касаційної скарги також не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.    
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, нормативно-правові акти, а також позицію скаржника про те, що судами попередніх інстанцій ухвалені судові рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої    статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з пунктом 1 частини першої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладені вимоги    Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої    статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 та постанову Восьмого апеляційний адміністративний суду від 12.09.2024     у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
2 Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко
Суддя                                                                                                              А.Ю. Бучик
Суддя                                                                                                              А.І. Рибачук