П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
4 листопада  2024 року                                                                                       місто Київ
                                                                                                                    справа № 754/7170/23                                                                                          провадження № 22-ц/824/7272/2024     
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 
 
сторони:
позивач -  Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал»
відповідач -  ОСОБА_1 
 
розглянув  у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 6 грудня 2023 року, ухвалене у складі судді Гринчак О.І.,
у справі за позовом «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У травні 2023 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 20 970, 65 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 06.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2513731, відповідно до якого, остання отримала кредитні кошти у тимчасове платне користування в розмірі 7 000,00 грн. Згодом, між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 27.05.2021 укладено договір відступлення права вимоги № 69-МЛ, за умовами якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі, і до відповідачки за кредитним договором від 06.01.2021 № 2513731. Зобов`язання щодо повернення коштів відповідачка не виконувала, у зв`язку із чим, у неї утворилася заборгованість в розмірі 20 970, 65 грн, з яких: 6 373,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13 267,65 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 1 330, 00 грн. - прострочена заборгованість за комісіями.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 6 грудня 2023 року задоволені позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованість у розмірі 20 970, 65 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684, 00 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 подала 16 січня 2024 року через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу, в порядку ст. 355 ЦПК України.
 Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального права, при недотриманні норм процесуального права.
Зазначає, що надана позивачем копія договору від 06.01.2021 № 2513731 не містить підпису відповідачки, відсутні докази перерахування кредитних коштів на її рахунок. Вважає, що нарахування заборгованості в сумі 20 970 грн. не ґрунтуються на умовах договору і наданому розрахунку, а документами, які можуть підтвердити наявність чи відсутність заборгованості та її розміру, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таких позивачем не надано.
Також звертає увагу, що нараховані відсотки та пеня значно перевищують розмір заборгованості за кредитом, що не відповідає положенням ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 625 ЦК України.
Стверджує, що позивачем не вживались заходи досудового врегулювання спору, хоча такі передбачені законодавством. Позичальнику від ТОВ «Кредит Капітал» необхідним було звернення з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позичальник зобов`язаний сплатити на  користь позивача належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій.
ТОВ «Кредит Капітал» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.   
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від  21 лютого 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 06.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 2513731 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, сума кредиту становить 7 000, 00 грн. Кредит надається строком на 15 днів починаючи з 06.01.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів, за користування кредитом, зазначена у договорі - 21.01.2021. Комісія за надання кредиту - 1 330, 00 грн., яка нараховується за ставкою 19, 00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом - 2 625, 00 грн., які нараховуються за ставкою 2, 50 відсотків від фактичного залишку кредиту, за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5. 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. (п. 1.2-1.4, 1.5.1 - 1.7).
Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору.
Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер НОМЕР_1 . Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору).
Згідно з п. 7.1 кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Як вбачається з довідки про ідентифікацію, 06.01.2021 відповідачем прийнято умови договору шляхом використання одноразового ідентифікатора V68617 за номером позичальника НОМЕР_1 .
ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача - ОСОБА_1 кредитні кошти згідно з договором № 2513731 в сумі 7 000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення                       від 06.01.2021 № 37059870 та випискою з особового рахунку відповідачки в АТ КБ «ПриватБанк» від  06.01.2021.
27.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 69-МЛ, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимог    від 27.05.2021 № 69-МЛ, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором від 06.01.2021 № 2513731. Загальна сума заборгованості становить 20 970, 65 грн., з яких: 6 373, 00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13 267, 65 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 1 330, 00 грн. - прострочена заборгованість за комісіями.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 06.01.2021 № 2513731.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що кредитний договір від 06.01.2021 № 2513731 був підписаний відповідачкою відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що має наслідком акцепт пропозиції позивача та укладення кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, надісланого на номер телефону, вказаний позичальником, кредитні кошти надіслані позивачем та зараховані на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується копією платіжного доручення та випискою з особового рахунку відповідачки. Виконання зобов`язання відповідачкою з повернення коштів позичальнику відповідно до умов кредитного договору не здійснено, а відтак, підлягає стягненню заявлена позивачем сума заборгованості в розмірі 20 970, 65 грн.                
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не  може,  виходячи з наступного.
Як убачається з п. 4.2 розділу 4 «Відповідальність сторін» кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця. 
Відповідно до пп.1.2, 1.3, 1.4 розділу 1 «Предмет договору» сума (загальний розмір) кредиту становить 7 000, 00 грн.;  кредит надається строком на 15 днів з 06.01.2021 (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 21.01.2021 (а.с. 6).
Згідно з графіком платежів та паспортом споживчого кредиту наведено такі розрахунки: 7000, 00 грн. - кредит, 1330, 00 грн.- комісія за надання кредиту, 2 625, 00 грн.- проценти, що разом складає суму 10 955, 00 грн. з датою платежу 21.01.2021(а.с. 10).
У розділі 2 п.2.3 «Умови кредитування» кредитного договору, Позичальнику надана можливість пролонгації (продовження) строку кредитування на пільгових та стандартних (базових) умовах. У матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують пролонгацію (продовження) терміну кредитування відповідачкою визначеною вказаним розділом. Виходячи з наведеного та умов договору, строком виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати комісії та процентів слід вважати 15- ти денний термін.
Із наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором від 06.01.2021 № 2513731 та з витягу з реєстру боржників за позичальником обліковується прострочена заборгованість на суму 20 970, 65 грн., з яких: 6 373, 00 грн. - залишок по тілу кредиту; 13 267, 65 грн. -  заборгованість за відсотками; 1 330,00 грн. заборгованість за комісіями (а.с. 19, 21). 
Стягуючи з відповідачки заборгованість у розмірі 20 970, 65 грн. суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині розрахунків суми заборгованості за відсотками, виходячи з наступного.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 цього Кодексу).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18.01.2023 у справі № 686/13446/15 (провадження № 61-18379св21).
Встановлено, що 06.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 2513731, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 7000, 00 грн. строком на 15 (п`ятнадцять) днів, тобто до 21.01.2021. 
Доказів того, що кредитний договір від 06.01.2021 № 2513731 був пролонгований позивачем не надано. 
Відтак, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 21.01.2021, після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, убачається, що розмір процентів розраховано за період 71 день, тобто за період після спливу строку дії кредитного договору.
Також слід враховати те, що у Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (30.06.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023     № 651), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не врахував правові висновки Верховного Суду і дійшов помилкового висновку про те, що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за процентами, розрахована за 71 календарний день.
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а сума заборгованості зменшенню з 20 970, 65 грн.  до 10 955, 00 грн.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підпису ОСОБА_1 у кредитному договорі спростовуються наступним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII.
Згідно із п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер НОМЕР_1 . Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору).
Згідно з п. 7.1 кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Як вбачається з довідки про ідентифікацію, відповідачем прийнято умови договору шляхом використання одноразового ідентифікатора V68617 за номером позичальника НОМЕР_1 від  06.01.2021 (а.с. 12).
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що кредитний договір від 06.01.2021 № 2513731 був підписаний відповідачкою відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим вона акцептувала пропозицію позивача та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів перерахування кредитних коштів на  рахунок відповідачки спростовується копією платіжного доручення від 06.01.2021 № 37059870 та випискою з особового рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» від  06.01.2021 (а.с. 13, 58).
Щодо посилання відповідачки на відсутність вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору колегія суддів до уваги не приймає, оскільки матеріали справи містять копію претензії, надісланої позивачем ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 22). За цією ж адресою відповідачка неодноразово отримувала кореспонденцію надіслану судом першої інстанції, про що свідчать зворотні повідомлення, які містяться  у матеріалах справи (а.с. 40, 50, 56). 
Також слід звернути особливу увагу на зазначення ОСОБА_1 у тексті апеляційної скарги наступного: «Позичальнику від ТОВ «Кредит Капітал» необхідним було звернення з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позичальник зобов`язаний сплатити на  користь позивача належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій». Дане твердження є свідченням визнання відповідачкою укладеного між нею та позивачем договору та наявності у неї боргу за споживчим кредитом.
Посилання на завищений розмір нарахованої пені не відповідає обставинам справи, оскільки позовна вимога про нарахування та стягнення з ОСОБА_1 пені чи штрафу не заявлялась.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні,  стягнута судом першої інстанції сума заборгованості  та сума судового збору зменшенню відповідно до 10955 грн. та до 1402,12 грн..
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 підлягає стягненню частково сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог, в сумі 1922,82 грн. (4026 грн. :100%  х 47,76%  (100%- (10955 грн. х 100% : 2070,65 грн.). 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390  ЦПК  України, 
суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну  скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення  Деснянського районного суду м. Києва від 6 грудня 2023 року змінити, зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму заборгованості за кредитним договором від 6 січня 2021 року № 2513731 з 20 970, 65 грн.  до 10 955, 00 грн. та суму судового збору з  2684 грн. до 1402,12 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь  ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1922,82  грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                  О.І. Шкоріна
 
Судді:                                                                                     Л.Д. Поливач
 
                                                                                                А.М. Стрижеус