ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року	Львів	Справа № 300/1415/24 пров. № А/857/25468/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року в справі № 300/1415/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції – Бобров Ю.О.,
час ухвалення рішення – 20 вересня 2024 року,
місце ухвалення рішення – м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                      ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними щодо виведення переплати пенсії та скасування переплати в розмірі 56940,30 грн., визнання протиправною бездіяльність щодо врахування з 28.02.2023 при обчисленні розміру пенсії за нормами Закону України “Про державну службу” довідок про заробітну плату від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” врахувавши при обрахунку пенсії вказані довідки.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо встановлення переплати пенсії ОСОБА_1 за період з 28.02.2023 по 31.01.2024 в сумі 56940,30 гривень.
Скасовано нараховану ОСОБА_1 переплату пенсії за період з 28.02.2023 по 31.01.2024 в сумі 56940,30 гривень.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахування з 28.02.2023 ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України “Про державну службу” з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідках про складові заробітної плати державного службовця від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23, які видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 28.02.2023 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23, які видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в спірних довідках вказана заробітна плату посадової особи органу місцевого самоврядування, а постанова апеляційного суду в справі № 300/2506/23 не містить зобов`язання врахувати довідки подані позивачкою. Твердить про пропуск позивачкою строку звернення до суду. 
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 28.02.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення пенсії, призначеної за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на інший вид пенсії – згідно Закону України “Про державну службу”.
До вказаної заяви позивачем надано, зокрема, довідки про складові заробітної плати державного службовця від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23, видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.
За наслідками розгляду вказаної заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 06.03.2023 року відмовлено у здійсненні перерахунку (переведенні) пенсії за віком на пенсію відповідно згідно Закону України “Про державну службу”.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 №300/2506/23 визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу” №092950011883 від 06.03.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону “Про державну службу” №3723-XII з 28.02.2023, з урахуванням до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 01.01.2002 по 27.02.2023. Вирішено питання судових витрат.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі №300/2506/23 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України  в Закарпатській області  від 06.03.2023 року №092950011883 про відмову у переведенні на пенсію за віком, згідно із  Законом України  “Про державну службу”.
Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України  в Закарпатській області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2023 року про призначення (переведення) пенсії на підставі Закону України “Про державну службу”, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 01.01.2002 року по 13.04.2006 року на посаді спеціаліста I категорії Отинійської селищної ради та з 04.08.2008 року по 01 травня 2016 року на посаді головного бухгалтера Отинійської селищної ради. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
На виконання вказаного судового рішення відповідачем переведено позивача на інший вид пенсії – за віком відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу”.
Так, з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09.02.2024 вбачається, що відповідач виконав рішення суду у справі №300/2506/23 та провів позивачу перерахунок пенсії з 28.02.2023 відповідно до статті 37 Закону України   “Про державну службу”, з урахуванням до стажу державної служби періодів роботи з 01.01.2002 року по 13.04.2006 року на посаді спеціаліста I категорії Отинійської селищної ради та з 04.08.2008 року по 01 травня 2016 року на посаді головного бухгалтера Отинійської селищної ради, проте, без урахування довідок про заробітну плату від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23, які видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.
Також, пенсійним органом в даній відповіді зазначено, що внаслідок виконання рішення суду встановлена переплата пенсії в розмірі 56 940,30 грн. за період з 28.02.2023 по 31.01.2024.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
З 01.05.2016 набув чинності Закон N 889-VIII, згідно з частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон N 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-XII.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону N 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону N 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону N 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналогічні положення закріплені у Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 (далі - Порядок № 622).
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Тобто, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 560/2398/19.
Колегія суддів звертає увагу, що право позивачки на отримання пенсії державного службовця не є спірним в межах розгляду цієї адміністративної справи.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 28.02.2023 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 
Стаж державної служби позивачки становить 12 років 0 місяців 11 днів, згідно наявних в матеріалах справи розрахунків стажу (а.с.62-63). 
Такий стаж відповідає встановленому в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 року в справі №300/2506/23.
Однак, згідно розрахунку заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 , який проведений територіальним органом ПФУ, такий становить 0,00000.
Як встановлено судом першої інстанції, при призначенні позивачці пенсії, відповідачем не враховано довідки про заробітну плату від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23, які видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області. 
В даному контексті колегія суддів звертає увагу, що згідно Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Зазначеним правилам розрахунку заробітної плати кореспондують форми довідок про заробітну плату, які затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Так, постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 “Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12    розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII “Про державну службу”  пенсії відповідно до  статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII “Про державну службу”  (далі – Постанова №1-3), а саме:
форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); 
форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою разом із заявою від 28.02.2023 року була надано відповідачу довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №124/03-23 від 27.02.2023 та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №125/02-23 від 27.02.2023, видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.
Вищезазначені довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 “Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям”, та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також дані про розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.
На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Дослідивши вказані вище довідки, колегія суддів констатує, що у відповідача не було правових підстав не враховувати довідки від 27.02.2023 року №124/03-23 та №125/02-23, видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.
Колегія суддів зазначає, що розмежувальною ознакою з якою як Закон № 3723-XII, так і Порядок № 622 й Постанова №1-3 встановлюють правила обрахунку заробітної плати є обставина того, чи працюють відповідні особи на момент звернення за призначенням пенсії на посадах державної служби.
У випадку якщо особа є державними службовцями до заробітної плати, включаються всі види оплати праці, з якої такою особою сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітна плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Іншими слова, якщо особа на час звернення за призначенням пенсії є державним службовцем враховується розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі, а якщо особа на час звернення за призначенням пенсії не є державним службовцем - заробітна плата працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
Апеляційний суд звертає увагу на висновок наведений в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року в справі № 560/8328/22, відповідно до якого для призначення пенсії за віком за Законом N 3723-XII особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.
При цьому судова колегія стверджує про неоднозначність правової ситуації в якій перебуває позивачка, оскільки остання відповідає критеріям, визначеним у пункті 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII, стаж державного службовця становить 12 років 0 місяців 11 днів, однак на момент виходу на пенсію (майже 10 років) не перебуває на державній службі.
У постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а (провадження № 11-611апп18) Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи необхідність відступу від позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований у рішенні у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону»; у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. 
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
Відтак колегія суддів підтримує правильний висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахуванні з 28.02.2023 позивачу при обчисленні пенсії за віком згідно Закону України “Про державну службу” довідок про складові заробітної плати державного службовця від 27.02.2023 №124/03-23, №125/02-23, які видані Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області.
Щодо зауважень про пропуск позивачем строку звернення до суду, апеляційний суд зазначає, що лише з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 15.12.2023 року №0700-0305-8/71939 в якому повідомлено про повторний розгляд заяви на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 року в справі №300/2506/23, позивачка дізналася про порушення свого права за захистом якого звернулася до суду з цим адміністративним позовом. Відтак, звернувшись з позовною заявою 28.02.2024 року, позивачка не пропустила шестимісячний строк звернення до суду.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року в справі № 300/1415/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 04 грудня 2024 року.