Справа № 308/17821/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       18 жовтня 2024 року м. Ужгород

       Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
       головуючого Собослоя Г.Г.,
       суддів Кожух О.А., Мацунича М.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат - Свида Олександр Георгійович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -
встановила:
У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, який мотивувала тим, що між сторонами був укладений шлюб, у якому у них народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому вказаний шлюб було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2011 року по справі №2-4363/11. Цим рішенням також було визначено місце проживання дітей з позивачкою та стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з 23 травня 2011 року до досягнення ними повноліття.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року по справі №308/3344/16-ц було збільшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей в розмірі 650 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Станом на сьогоднішній день донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття, вступила на контрактну основу до державного вищого навчального закладу, на денну форму навчання та навчається на першому курсі ОС «бакалавр» за спеціальністю «Середня освіта. Мова та зарубіжна література. Угорська мова і література» Українсько-угорського навчально–наукового інституту ДВНЗ «УжНУ», що підтверджується довідкою №246 від 07 вересня 2023 року.
Зазначає, що раніше встановлений судом розмір аліментів є не співрозмірним з її витратами, оскільки вона несе всі витрати щодо оплати проїзду доньки до місця навчання, одягу, харчування та ін.
Отже, розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання повинен визначатися у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, що забезпечить гармонійний розвиток дитини.
Таким чином, позивачка вправі звернутися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку із тим, що раніше встановлений судом розмір аліментів, є не співрозмірним з її витратами.
Посилаючись на зазначене вище, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 4000,00 грн щомісячно, починаючи з 01.09.2023 і до 30.06.2027 року включно.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01 квітня 2024 року позов задоволено повністю:
стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. (чотири тисячі гривень) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 17.10.2023 року і до закінчення навчання доньки 30.06.2027 року;
стягнуто з з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн;
допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини за один місяць.
Відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Свида О.Г., оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.
У скарзі наводить такі доводи.
Суд формально підійшов до розгляду справи, не врахував подане клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та виніс рішення, не надавши відповідачу можливість викласти свою позицію у справі. Зокрема, зазначає, що у відповідача на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, а саме – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким відповідач щомісяця перераховує аліменти у загальному розмірі 4000,00 гривень. Заборгованості по аліментах у відповідача не має. Крім того у відповідача на утриманні є мати – інвалід ІІ групи, яка потребує постійного догляду, та яку здійснює відповідач, оскільки інших людей, які можуть здійснювати догляд за мамою не має. Вказує, що доходи відповідача, як фізичної особи-підприємця за рік складає 96000,00 гривень, тобто щомісячний його дохід становить 8000,00 гривень. Посилаючись на зазначене, просив суд скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2024 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Спірні правовідносини регулюються нормами СК України щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх сина, дочку та його виконання.
Особа діє у цивільних, у тому числі, в сімейних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 7, 8 СК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-81 ЦПК України).
Про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 03.02.2006 – а.с.9) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2011 у справі №2-4363/11 (а.с.14 – витяг з ДРАЦСу, а.с.12). Цим же рішенням визначено місце проживання спільних дітей з матір`ю та стягнуто із відповідача аліменти на утримання дітей у сумі 800 грн щомісячно до досягнення ними повноліття.
Відповідно до рішення Ужгородського апеляційного суду від 24.11.2016 у справі № 308/3344/16-ц розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей збільшено до 650,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (https://reyestr.court.gov.ua/Review/63073604).
Довідкою № 246 від 07.09.2023 року, виданою директором Українсько-угорського навчально-наукового інституту «Ужгородський національний університет» ДВНЗ Міністерства освіти і науки України ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_3 у 2023/24 навчальному році дійсно є студенткою 1 курсу ОС «бакалавр» денної форми навчання за спеціальністю «Середня освіта». Мова та зарубіжна література (із зазначенням мови). Угорська мова і література» на контрактній основі Українсько-угорського навчально-наукового інституту ДВНЗ «УжНУ». Термін навчання 01.09.2023 р. – 30.06.2027 р.
Крім встановлених фактів, відповідачем ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано документи, якими встановлено наступні обставини.
Відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 26.09.2016. Нотаріальними заявами від 10.07.2022 року та 12.07.2022 підтверджується той факт, що станом на липень 2022 року у відповідача заборгованості по аліментам не має. Щодо таких відомостей станом на 2024 року суду не надав. Даними податкової декларації платника єдиного податку ФОП зафіксовано обсяг доходу за звітний 2023 рік – у розмірі 96000,00 гривень. 
Наданими до апеляційної скарги документами також встановлено, що батько відповідача ОСОБА_9 помер, а його мати – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує отримання соціальної послуги по догляду на непрофесійній основі (копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 11.08.1983 р., свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 28.02.2022 року, довідки МСЕК серії НОМЕР_9 від 24.03.2005, посвідчення серії НОМЕР_10 від 28.05.2001 р., довідки ЛКК №88/24 від 02.03.2023 та висновку №088 від 01.03.2023). 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та визначивши суму аліментів у розмірі 4000,00 гривень, суд першої інстанції виходив з потреб доньки на період навчання, розміру прожиткового мінімуму в державі для працездатних осіб на час ухвалення рішення та того, що матеріали справи не містили відомостей про наявність у відповідача інших утриманців. 
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У свою чергу, за правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Така позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду № 756/9882/19 від 08.05.2023.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
2) продовження ними навчання;
3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;
4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Із урахуванням викладеного слід констатувати, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Суд з`ясував, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент розгляду справи їй виповнилося 18 повних календарних років. Інакше кажучи вік доньки відповідачки перевищує 18, але є меншим 23 років.
Крім того, суд встановив, що ОСОБА_3 навчається на в Українсько-угорському навчально-наукового інституті ДВНЗ «Ужгородський національний університет» за спеціальністю «Середня освіта». Мова та зарубіжна література (із зазначенням мови). Угорська мова і література» на контрактній основі, тобто є такою, що продовжила навчання у розумінні статті 199 СК України.
Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.
Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування упродовж часу навчання. Крім того, освіта в навчальному закладі потребує витрат на оплату супутніх послуг, не пов`язаних з оплатою за саме навчання, зокрема, проїзд до місця навчання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів, підручників тощо.
Понад це, донька навчається на денній формі та на контрактній основі, тобто не має самостійного заробітку та не отримує стипендію, а відтак факт потреби останньої в матеріальній допомозі є безумовним.
Суд зауважує про те, що строк навчання ОСОБА_3 у ДВНЗ «Ужгородський національний університет» становить з 01.09.2023 до 30.06.2027.
Відповідач є приватним підприємцем та отримує доходи. 
Як встановлено вище, згідно зі звітною податковою декларацією платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік отримав річний дохід у розмірі 96000,00 грн.
Разом з тим лише одні дані про дохід об`єктивно не можна вважати загальною інформацію про майновий стан ОСОБА_1 . Так, скаржник не надав даних про наявність чи відсутність у нього рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах тощо. 
Доводи апелянта щодо утримання ним двох неповнолітніх дітей, яким відповідач щомісячно перераховує суму аліментів у розмірі 4000,00 гривень в повній мірі теж не підтверджено. Зокрема, ним не додано доказів про розмір аліментів, які він сплачує на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Щодо розміру аліментів на утримання спільного з позивачкою неповнолітнього сина ОСОБА_11 , то такий встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.11.2016 року та на день розгляду апеляційної скарги становить близько 1598 гривень (не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку). 
При цьому, наявність неповнолітніх дітей не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, незалежно від форми навчання, та потребує такої допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку.
Суд критично оцінює посилання відповідача на утримання ним своєї матері, оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження її матеріального стану, того, що отримуваний розмір пенсії ОСОБА_10 є недостатнім, відсутні докази в якому розмірі та чим саме відповідач допомагає своїй мамі, а також не підтверджено факт того, що інших рідних людей у матері, крім відповідача не має.
Щодо доводів апелянта про ненадання представнику можливості на ознайомлення з матеріалами справи, то такі є голослівними та нічим не підтвердженні. Так на заяві адвоката Свиди О.Г. міститься резолюція головуючого від 20.02.2024 про надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, втім такий за період з 20.02.2024 по 01.04.2024 таким правом не скористався, доказів ненадання можливості ознайомитися з такими суду не надав.
Оцінюючи правові позиції сторін та наявні в справі докази і матеріали апеляційний суд резюмує таке.
Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму, такі розміри є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Беручи до уваги результат доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що щомісячна сплата відповідачем коштів у розмірі 4000 гривень протягом періоду навчання повнолітньої дитини сторін, забезпечуватиме її відповідне грошове утримання, участь відповідача у матеріальному забезпеченні повнолітньої доньки, у зв`язку з необхідністю здійснення витрат, пов`язаних із продовженням навчання.
Втім, визначення точної дати закінчення навчання як «30.06.2027», до якої просив стягнути аліменти позивач, не може бути враховане апеляційним судом. Така дата є лише орієнтовною, навчання може закінчитися як до, так і після цієї дати, тому точне визначення та застосування цієї дати в рішенні суду ґрунтується на припущенні і у взаємозв`язку з нормами закону щодо предмета регулювання та граничного віку, до якого на користь позивача можуть стягуватися аліменти, вказівка на цю дату в рішенні суду може створити правову невизначеність та необхідність додаткового вирішення відповідних питань у майбутньому.
Виходячи з наведеного, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК України, апеляцію, оскільки сам по собі висновок суду про необхідність стягнення аліментів та їх розмір правильний і для скасування рішення суду підстав немає, слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на період продовження донькою навчання у твердій грошовій сумі 4000,00 грн щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення повнолітньою донькою 23-х років. В іншій частині на підставі ст. 375 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч.ч. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, колегія суддів, –
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат - Свида Олександр Георгійович, задовольнити частково.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2024 року змінити, перший і другий абзаци резолютивної частини рішення замінити одним абзацом, який викласти в такій редакції:
«Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 коп.) щомісячно на період продовження ОСОБА_3 навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду – 17.10.2023 року і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23-х років».
В іншій частині залишити рішення суду без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:
Судді: