ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року 
м. Київ

справа № 640/39641/21
адміністративне провадження № К/990/811/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів:  Рибачука А.І., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06.10.2023 (суддя Ушенко С.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 (колегія суддів: Блохін А.А., Геращенко І.В., Казначеєв Е.Г.) у справі №640/39641/21 за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради до фізичної особи ОСОБА_1 про припинення права на початок виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта,

УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1.  Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , в якому просив припинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), на об`єкт будівництва "Реконструкція квартири під нежитлові торгівельні приміщення з окремою вхідною групою по АДРЕСА_1 від 11.08.2021 №КВ 051210809905 та скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), на об`єкт будівництва "Реконструкція квартири під нежитлові торгівельні приміщення з окремою вхідною групою по АДРЕСА_1 " від 11.08.2021 №КВ 051210809905.
2. У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва, позовну заяву передано до Київського окружного адміністративного суду.
3. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 справу №  640/39641/21 передано за територіальною підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.
4. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.10.2023 позовну заяву повернуто позивачеві.
5. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06.10.2023 залишено без змін.
6. Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить їх скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
7. Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2024 відкрито касаційне провадження.
8. Відзив на касаційну скаргу не надходив.
9. Зважаючи, що предмет касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, справа розглядається в порядку письмового провадження.
10. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами встановлено, що Департамент зареєстрував замовникові будівництва, ОСОБА_1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 11.08.2021 № КВ 051210809905 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 28.10.2021 № КВ 101211018692 на об`єкт будівництва «Реконструкція квартири під нежитлові торгівельні приміщення з окремою вхідною групою по АДРЕСА_1 ».
На підставі наказу від 19.11.2021 № 1273 Департаментом розпочато проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті будівництва «Реконструкція квартири під нежитлові торгівельні приміщення з окремою вхідною групою по АДРЕСА_1 ».
Замовником будівництва, ОСОБА_1 , у декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.10.2021 № КВ 101211018692 наведені такі дані, зокрема:
документ, що дає право на виконання будівельних робіт від 11.08.2021 № КВ 051210809905;
проектна документація розроблена ПП «МАКРОПРОЕКТ» та затверджена замовником 26.07.2021;
Згідно даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) від 11.08.2021 № 051210809905, замовником ОСОБА_1 отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва за цією адресою від 02.07.2021 № 742, реєстраційний номер Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - ЄДЕССБ) МІЮ1:7376-2818-2175-9006.
Разом з тим, відповідно до розділу «Планувальні обмеження» містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 02.07.2021 № 742 (МЦ01:7376-2818-2175-9006) замовникові будівництва до початку проектування необхідно отримати згоду балансоутримувача (управителя, ОСББ, тощо) житлового будинку, власників (співвласників) приміщень, інтереси яких зачіпаються, власника або користувача земельної ділянки на наміри щодо влаштування вхідної групи та її елементів, на порушення благоустрою прибудинкової території для влаштування підходу до вхідної групи.
Департамент листом від 23.11.2021 № 073-10023 звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» з проханням надати інформацію стосовно того, чи надавало зазначене комунальне підприємство, як обслуговуюча компанія, згоду на проектне рішення для влаштування вхідної групи та її елементів, на порушення благоустрою прибудинкової території для влаштування підходу до вхідної групи, щодо об`єкта «Реконструкція квартири під нежитлові торгівельні приміщення з окремою вхідною групою по АДРЕСА_1 ».
На лист Департаменту від 23.11.2021 № 073-10023 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» листом від 01.12.2021 № 38-4108/03 зазначило, що у останнього інформація стосовно надання згоди на влаштування вхідної групи та на порушення благоустрою прибудинкової території для влаштування підходу до неї під час реконструкції квартири АДРЕСА_2 у вищевказаному житловому будинку відсутня.
Позивач дійшов висновку, що замовником будівництва, ОСОБА_1 не виконано вимоги розділу «Планувальні обмеження» містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 02.07.2021 № 742, чим порушено частину другу статті 26 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон  № 3038-VI), оскільки  до початку проектування не отримано згоду балансоутримувача (управителя, ОСББ, тощо) житлового будинку, власників (співвласиків) приміщень, інтереси яких зачіпаються, зазначений вище об`єкт будівництва будується без належно затвердженого проекту, а тому замовником будівництва, наведені недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 11.08.2021 № КВ 051210809905 та у декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 28.10.2021 № КВ 101211018692, чим порушено частину восьму статті 36 та частину десяту статті 39 Закону № 3038-VI.
Вважаючи, що будівельні роботи, які проводяться замовником, мають одну із ознак самочинного будівництва,  на підставі частини другої статті 39-1 Закону №  3038-VI Департамент звернувся до суду із цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, послався на  положення пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України та зазначив, що у спірних правовідносинах позивачем, як суб`єктом владних повноважень, належними і допустимим доказами не обґрунтовано право на звернення до адміністративного суду з цим позовом, а встановлені судом з тексту позовної заяви і доданих до неї матеріалів обставини свідчать про відсутність такого права, передбаченого Законом.
Суди послались на частину другу статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка передбачає, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Суди дійшли висновку, що у органу державного архітектурно-будівельного контролю при наявності чітко визначених законом об`єктивних підстав виникає право на звернення до суду лише або з позовом про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, або - про припинення права на виконання підготовчих чи будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Водночас Департамент в позовній заяві заявив одразу дві позовні вимоги, що є порушенням приписів частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI.
Також суди вказали на відсутність доказів підтвердження зарахування судового збору до бюджету. 

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. В касаційній скарзі позивач посилається на частину 2 статті 39 Закону                       №  3038-VI, якою передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомлені чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується без належного проекту, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або припинення права на початок виконання підготовчих/будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Вказує, що наведеною нормою прямо передбачено  право на звернення до суду із цим позовом. 
При цьому неналежність обраного способу захисту не може бути підставою для повернення позовної заяви на підставі відсутності повноважень на звернення до суду з цим позовом.
Також звертає увагу, що судовий збір сплачено за подання позову на рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва при зверненні до цього суду, про що свідчить платіжне доручення. Чинним законодавством не передбачено повторної сплати при передачі справи за підсудністю.
ІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
15. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
16. Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. 
17. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
18. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
19. Відповідно до частини  першої статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
20. Так, згідно із частиною першою статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
21. При цьому положення  частини другої статті 46 КАС України визначають, що позивачем в адміністративній справі можуть бути окрім громадян України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), також і суб`єкти владних повноважень. 
22. Водночас, за загальним правилом, визначеним у частині четвертій статті 46 КАС України, суб`єкт владних повноважень виступає відповідачем в адміністративній справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом, оскільки, як було зазначено вище, метою вирішення спору у сфері публічно-правових відносин є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
23. У свою чергу, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:
1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання;
2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;
3) про затримання іноземця або особи без громадянства;
4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);
5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом (частина п`ята статті 46 КАС України).
24. Справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів визначені у частині першій статті 19 КАС України, змістом якої встановлено ті виключні випадки за яких суб`єкту владних повноважень надається право на звернення із позовом до адміністративного суду:
у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (пункт 3 частини  першої статті 19 КАС України);
спори, що виникають з приводу укладення, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів (пункт 4 частини  першої статті 19 КАС України)
у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом (пункт 5 частини  першої статті 19 КАС України).
25. Зі змісту наведених законодавчих норм випливає, що суб`єктом владних повноважень може бути подано позов лише у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спору, що виник з приводу укладення, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів, а також коли право звернення до суду надано такому суб`єкту законом.
Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
26. Отже статтею 39-1 Закону № 3038-VI передбачено право органу державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертатися до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
27. Відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду у цій справі є Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який і звернувся до суду з цим позовом.
28. Колегія суддів звертає увагу, що частиною четвертою статі 169 КАС України передбачені вичерпні підстави для повернення позовної заяви позивачеві, що не підлягають розширеному тлумаченню.
29. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вдався до оцінки обставин справи, доказів та правового регулювання, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та дійшов висновку, що ним обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, оскільки заявлено позовні вимоги одночасно про припинення проведення будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта. На думку судів попередніх інстанцій згідно з частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI позивач повинен обрати одну з цих вимог для звернення до суду.
30. Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.
31. Після відкриття провадження у справі суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених адміністративним процесуальним законодавством, може провести підготовче судове засіданні, у якому мають бути з`ясовані всі питання, визначені статтею 173 КАС України, зокрема, щодо остаточної визначеності предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів тощо.
Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху або повернення позовної заяви позивачу.
32. Питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 244 КАС вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті справи, а оцінка наданих стороною позивача обґрунтувань та доказів на предмет їх достатності на стадії відкриття провадження у справі законом не передбачена.
Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №990/114/23.
33. Враховуючи викладене, суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження в справі на підставі поданої позивачем позовної заяви і доданих до неї доказів.
34. Крім того, при застосуванні судом процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
35. Стосовно висновку судів попередніх інстанцій щодо відсутності доказів про зарахування судового збору до бюджету, вказане не може бути підставою для повернення позовної заяви.
36. В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 632 від 21.12.2021, згідно з яким судовий збір в сумі 2270,00 грн. сплачено на рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва.
37. В подальшому позовну заяву передано до Київського окружного адміністративного суду, який за правилами територіальної підсудності передав її на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.
38. Згідно із частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону
39. Відповідно до статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
40. Водночас, суд зауважує, що перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження сплати суми судового збору.
Вказане відповідає позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 640/18777/21.
41. Таким чином, обов`язок перевірити факт зарахування судового збору у конкретній справі покладається на суд.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020  у справі № 9901/144/20; у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 826/2429/18, від 20.02.2019 у справі № 823/1940/18 та від 25.01.2021 у справі №914/1131/20.
42. При цьому колегія суддів звертає увагу, що законодавством не передбачено повторну сплату судового збору чи доведення його зарахування до бюджету під час  попередньої сплати при передачі справи за підсудністю до іншого суду.
Вказане підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду  у постанові від 18.01.2023 у справі № 170/129/21.
43. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви із підстав, наведених судом першої інстанції є таким, що суперечать нормам процесуального права.
44. Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
45. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судами  порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, і є підставою для скасування судових рішень та направленням справи до суду першої інстанції  для продовження розгляду.
46. Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06.10.2023  та  постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 скасувати.
Справу № 640/39641/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                           А.І. Рибачук

                                                                                          Т.Г. Стрелець