Справа № 991/11619/24
Провадження № 1-кс/991/11676/24

УХВАЛА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 жовтня 2024 року                                                                        м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду         ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання                 ОСОБА_2 ,
адвоката                                                 ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідка у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2022 року за № 52022000000000169,
В С Т А Н О В И Л А :
 
І. Суть скарги 
 
1.1. 07 жовтня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання, у якому захисник ОСОБА_4 прохав (1) скасувати постанову старшого прокурора групи прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі – САП) ОСОБА_6 від 30 вересня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик та допит свідка ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 52022000000000169 та (2) зобов`язати прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому провадженні, повторно розглянути це клопотання. 
Скарга обґрунтована тим, що 26 вересня 2024 року захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав до прокурорів САП у цьому провадженні клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_7 . 
На обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_8 зазначив, що одним із ключових доказів сторони обвинувачення є показання свідка ОСОБА_9 , допитаного слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 24 січня 2024 року, який повідомив про нібито можливість ОСОБА_5 впливати на призначення осіб, лояльних до «офісу» АТ «Укрзалізниця» та її структурних підрозділів, що полягала у його знайомстві із Міністром інфраструктури України ОСОБА_10 . У тому числі, за рахунок такого знайомства, ОСОБА_5 впливав на призначення низки осіб на різні посади в АТ «Укрзалізниця». Відповідно до витягу з протоколу засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 06 червня 2023 року № Ц-54/54 посаду члена правління обіймав, зокрема, ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_5 такі обставини заперечує, а детективи Національного антикорупційного бюро України (надалі – НАБУ) не надали додаткових доказів, які б могли свідчити про правдивість показань ОСОБА_9 , сторона захисту звернулась з відповідним клопотанням про виклик та допит свідка, з метою встановлення дійсних обставин щодо його призначення та призначення інших службових осіб на посади в АТ «Укрзалізниця», а також фактичних обставин його звільнення. 
На думку сторони захисту, свідок ОСОБА_7 може повідомити інформацію, яка має значення для кримінального провадження, зокрема, щодо обставин його призначення на посади в АТ «Укрзалізниця», лобіювання його інтересів ОСОБА_5 , залученість до протиправної діяльності тощо. 
Постановою від 30 вересня 2024 року прокурор третього відділу управління САП ОСОБА_6 відмовив у повному обсязі у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_4 про допит у кримінальному провадженні № 52022000000000169 свідка ОСОБА_7 
ІІ. Позиція учасників судового засідання
 
2.1. Захисник ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених у ній мотивів. У судовому засіданні захисник надала пояснення, аналогічні доводам цієї скарги. Додатково вказала, що прокурор не надав відповіді на усі запитання сторони захисту, зокрема, чому не варто допитувати свідка ОСОБА_7 Повідомила, що ні у повідомленні ОСОБА_5 про підозру від 02 квітня 2024 року, ні під час допиту свідка ОСОБА_9 . ОСОБА_7 не згадується.
2.2.  Прокурор ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, 09 жовтня 2024 року надіслав лист, у якому прохав розглянути цю скаргу за його відсутності. Проти задоволення такої скарги заперечував, наполягав, що у викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно до повідомлення про підозру від 02 квітня 2024 року, відсутні будь-які посилання на обставини, щодо яких адвокат клопотав допитати ОСОБА_7 як свідка, зокрема, з питань його функціональних обов`язків, призначення на посаду, підпорядкування ОСОБА_5 , причетності до кримінальних правопорушень тощо.
ІІІ. Мотиви слідчого судді
 
3.1. Дослідивши скаргу, надані сторонами матеріали, заслухавши думку захисника, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя
 
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право підозрюваного та його захисника на оскарження рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
3.3. Детективами НАБУ за процесуального керівництва прокурорів САП здійснюється досудове розслідування досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2022 року за № 52022000000000169, у якому 02 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру. 
Так, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 організував заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, повторно, організованою групою в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Крім того, сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_5 у набутті та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненні фінансових операцій та вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчиненому у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України. 
26 вересня 2024 року захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав до прокурорів САП у цьому провадженні клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_7 .
Постановою від прокурор САП ОСОБА_6 відмовив у повному обсязі у задоволенні цього клопотання. На обґрунтування постанови прокурор зазначив, що з огляду на зміст письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 наразі відсутні достатні відомості, які б вказували на можливість досягнення слідчою (розшуковою) дією, про проведення якої клопотав захисник, її мети, зокрема, отримання за її наслідками належних показань щодо обставин, які підлягають доказуванню під час кримінального провадження і мають для нього значення. 
Як зазначала слідчий суддя у п. 3.2 цієї ухвали, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Оцінка наявності (відсутності) підстав належить до компетенції слідчого, прокурора втім, у випадку ініціювання проведення слідчих дій іншим учасником кримінального провадження, обов`язок обґрунтування та доведення наявності таких підстав покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням. 
Кримінальний процесуальний закон не покладає на прокурора обов`язок проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя погоджується з висновками прокурора про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 , позаяк: (1) у повідомленні ОСОБА_5 про підозру вказана особа не фігурує, (2) ОСОБА_5 не висунуто підозру у «взятті під контроль» керівництва АТ «Укрзалізниця», а (3) допитаний свідок ОСОБА_9 про ОСОБА_7 не згадував.
Крім того, враховуючи приписи ст. 36, 220, 223 – 224 КПК України, у оскаржуваній постанові прокурор навів мотиви відмови у проведенні слідчої (розшукової) дії, у обсязі, достатньому для їх розуміння стороною захисту. 
Отже, слідчий суддя дійшла висновку, що захисник не надав вагомих відомостей про те, що обставини, з приводу яких він просив допитати ОСОБА_7 , можуть мати важливе значення у межах розслідування цього кримінального провадження. 
За таких обставин у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А :
 
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 – відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1