ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9290/24 Справа № 183/8092/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року                        Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,
за участю секретаря Кругман А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Заботіна В. В. та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,-
В С Т А Н О В И В:
06 липня 2023 року  ОСОБА_1  через свого представника звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з недоотриманої за життя спадкодавця пенсії. 06 жовтня 2021 року приватним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії спадкодавця в розмірі 129 322,07 грн.
З відповіді на адвокатський запит, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганський області № 1200-0501-8/6662 від 06 квітня 2023 року, вбачається, що розмір невиплаченої пенсії було нараховано відповідачем лише за період з 07 лютого 2018 року по 31 травня 2020 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області аргументує свою позицію тим, що ОСОБА_2 , на момент смерті перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як внутрішньо переміщена особа, виплату пенсії останньому було призупинено з 01 березня 2016 року, у зв`язку з відсутністю за місцем проживання понад 60 днів. За життя пенсіонер із заявою щодо поновлення виплати пенсії до Головного управління не звертався. Недоотримана пенсія була розрахована з моменту надходження запиту нотаріуса з 07 лютого 2018 року по 31 травня 2020 року в сумі 129 322,07 грн.
Таким чином позивач зазначає про те, що пенсійні виплати, які належали до виплати померлому спадкодавцеві за період з 01 березня 2016 року по 07 лютого 2018 року не виплачувалися йому та не увійшли до спадкової маси. При цьому, у зв`язку із відсутністю інформації про розмір належної до виплати пенсії, позивачка навела власні розрахунки суми невиплаченого пенсійного забезпечення за вищезазначений період, який розраховується виходячи із середньої пенсії спадкодавця, вирахуваної із розміру пенсії, яка увійшла до складу спадщини, яка помножена на кількість місяців неотриманої пенсії у період з 01 березня 2016 року по 07 лютого 2018 року (23 місяці) та становить 106 228,72 грн.
Позивачка вважає обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном є неправомірним, а тому вона звернулась до суду із цим позовом та просить визнати за нею право власності на суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , не була одержана ним за життя та не включена до свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 106 228,72 грн. в порядку спадкування за законом; стягнути з відповідача на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , не була одержана ним за життя та не включена до свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 106 228,72 грн. в порядку спадкування за законом; стягнути з відповідача на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була одержана ним за життя у розмірі 128 789,89 грн. згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом НРН № 367862, зареєстрованим в реєстрі за № 2260 від 06 жовтня 2021 року; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в загальному розмірі 11 300,00 грн.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була одержана ним за життя у розмірі  128 789,89 грн. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2260.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 030,31 грн.
В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення в частині відмови. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Посилаючись на те, щовідповідачем протиправно не надано приватному нотаріусу відомостей щодо суми недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 07.02.2018 року, внаслідок чого нотаріус був позбавлений можливості включити недоотриману пенсію за вказаний період до складу спадщини, на яку видано свідоцтво.
Також зазначає, щовідповідачем не надано необхідних відомостей представнику позивача щодо суми недоотриманої померлим ОСОБА_2 пенсії з 01.03.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,ст.1227 ЦК України позивачка має право на отримання спірних сум у порядку спадкування за законом з одночасним визнанням за позивачкою права власності на ці суми як спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.
Посилаючись на те, щостаном на 01.01.2022 року суму недоотриманої пенсії 96 368, 32 грн. обліковано, включено до переліку типу рішень 2 та буде виплачуватися згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 10.11.2021року в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1165 частина недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 зарахована спадкоємиці ОСОБА_1 21.11.2022 року в розмірі 530,00 грн., 22.12.2022 року в розмірі 2,18 грн., 25.07.2023 року в розмірі 557,32 грн., в вересні 2023 року в розмірі 2 093, 00 грн., в жовтні 2023 року в розмірі 1 303, 00 грн., на розрахунковий рахунок АТ ”Ощадбанк” згідно наданої заяви про виплату недоотриманої пенсії №2605 від 13.10.2021 року.
Вважають, що в частині стягнення коштів недоотриманої пенсії, які не увійшли до складу спадщини, відмовлено правомірно, оскільки позивачем не було надано жодного належним чином засвідченого доказу про розмір недоотриманої пенсії, нарахованої померлому ОСОБА_2 , що не увійшли до складу спадщини.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янової О.Б. №2260 від 06.10.2021 року спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з невиплаченої пенсії у розмірі - 129 322, 07 грн., яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 .
Померлий ОСОБА_2 , за час свого життя у встановленому законом порядку не оскаржив дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та невиплати йому пенсії, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування пенсії за віком.
Отже, ненарахована пенсія не увійшла до складу спадщини, право на яку має позивачка, у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. Право на нарахування пенсії та її виплату згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.
Відповідач, як спадкоємець не має права на те майно, яке за життя спадкодавця не було йому нараховано, не нараховані за життя суми пенсії, не можуть увійти до складу спадщини.
Розрахунок заборгованості у розмірі 106 228,72 грн. здійснено позивачем на власний розсуд, тому Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області арифметичні розрахунки позивача щодо суми стягнення 106 228,72 грн, взагалі незрозумілі, оскільки вони є невірними та не підтверджуються жодним документом.
Згідно діючого законодавства виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера здійснюється на підставі свідоцтва про право на спадщину.
Відзиви на апеляційні скарги не надійшли. 
Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про  отримання документів в електронному суду та рекомендоване повідомлення про вручення повістки позивачеві (а.с.134 зв.). 
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній  доказами в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з  таких підстав. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємець має право на отримання пенсії, що залишилась після смерті спадкодавця, яка не була виплачена за його життя без будь-яких часових обмежень у розмірі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській областібуло не в повному обсязі виплачено позивачеві спадщину в вигляді недоотриманої його батьком ОСОБА_2 за життя пенсії.
Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук?яновою О. Б., спадщина ОСОБА_2 , на яку видане це свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії в розмірі 129 332,07 грн. 
Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за № 1200-0501-8/6662 від 06 квітня 2021 року управлінням визначено та обліковано недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 12 жовтня 2018 року по 31 травня 2020 року в сумі 96 368,32 грн. Водночас зазначено про те, що нарахування і виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена з 01 березня 2016 року у зв`язку з його з відсутністю за місцем проживання понад 60 днів. Також зазначено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1165 частина недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , а саме: 22 листопада 2022 року в розмірі 530,00 грн. та 22 грудня 2022 року в розмірі 2,18 грн. була перерахована на користь спадкоємця – ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя  суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати  нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.  
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду   від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц та у справі №431/6232/18-ц від 14.04.2020 року.
Аналізуючи, наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.
Доводи відповідача про те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких померлий мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом, суд не приймає до уваги з огляду на таке.
ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину є діючим, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач має обов`язок здійснити ОСОБА_1 виплату недоотриманих  пенсійних виплат у сумі  128 789,89 грн., що належали  ОСОБА_2  та на час його смерті зберігалися у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, так як спадщина складалася з недоотриманої пенсії у сумі 129322,07 грн. і із якої було відповідачем виплачено лише 532,18 грн.
Також суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області коштів недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом за період та в сумі, що не увійшли до складу спадщини, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано жодного належного доказу про те, що така пенсія була нарахована за життя ОСОБА_2 , та її розмір. 
Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права.
Посилання на те, що відповідачем безпідставно не нараховувалася ОСОБА_2 пенсія за період з 01.03.2016 року по 07.02.2018 року і яка повинна була ввійти до складу спадщини є безпідставними. Як зазначено у відзиві на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області пенсійна справа ОСОБА_2 взята на облік в березня 2016 і з цього часу до 31.05.2020 року виплати не нараховувалися. Дії управління ні ОСОБА_2 за життя, ні спадкоємцями не оскаржувалися, а в послідуючому свідоцтво про право на спадщину також не було оспорене. За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для перевірки правильності зазначеного в свідоцтві про право на спадщину розміру спадщини.
Доводи апеляційних скарг сторін не дають підстав для висновку, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.
Інші наведені в апеляційних скарзі доводи зводяться до незгоди з висновкам суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційних скарг і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Заботіна В. В. та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: