ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року		Справа № 380/1262/24 пров. № А/857/23137/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Кузьмича С. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру МВС у м.Львів №4641, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», про зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року (суддя Ланкевич А.З., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіального сервісного центру МВС у м.Львів №4641 (далі – ТСЦ МВС) в якому просив:
зобов`язати відповідача скасувати державну реєстрацію транспортного засобу, що належить позивачеві, а саме: сідловий тягач – E Renault Magnum, 2000 р.в., кузов №VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі – ТЗ);
- зобов`язати ТСЦ МВС припинити право власності позивача на ТЗ та надіслати позивачеві на вказану вище адресу відповідну довідку запису (витяг із державного реєстру) про припинення права власності позивача на вищевказаний транспортний засіб.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 6 березня 2024 року залучено до участі у справі співвідповідача - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (РСЦ ГСЦ МВС) та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі – АТ).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду частково, та прийняти нове, яким позов задовольнити та зобов`язати відповідачів скасувати державну реєстрацію транспортного засобу.
В апеляційній скарзі вказує, що на момент придбання ТЗ, останній перебував під дією обтяжень, а тому така державна реєстрація підлягає скасуванню. Звертає увагу на пункт 40 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі – Порядок), відповідно до якого державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується на підставі відомостей про транспортний засіб, який під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) або зняття з обліку перебував під дією обтяжень. 
РСЦ ГСЦ МВС у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог, натомість, РСЦ ГСЦ МВС довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 14.11.2007 між ОСОБА_2 та ВАТ «Електрон Банк» (правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк») було укладено кредитний договір №06-2/422Ф (далі – Договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в вигляді грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 50000 Євро з кінцевим строком погашення не пізніше 13.11.2017 під 10 % річних. Додатком №3 до вищевказаного договору  внесено зміни до кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 100000 Євро.
У забезпечення виконання кредитних зобов`язань за Договором між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_2 укладено договір застави від 23.01.2008 (далі – Договір застави). Згідно із пунктом 2 Договору застави, для забезпечення своєчасного повернення позичальником отриманого кредиту, процентів за користування ним, оплати штрафних санкцій у передбачених законом та кредитним договором випадках, відшкодування інших витрат та збитків відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу», заставодавець передає заставодержателю у заставу рухоме майно: сідловий тягач - Е Renault Magnum, 2000 р.в., кузов №VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_4 , виданого 16.01.2008 4-м Міжрайонним відділом ДАІ м.Косів УМВС в Івано-Франківській області, вартістю 179279 грн.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі – Реєстр) від 08.04.2008, до Реєстру внесено реєстраційний запис щодо приватного обтяження – застава рухомого майна на підставі договору застави від 23.01.2008, об`єкт обтяження – автомобіль Renault Magnum, 2000 р.в., кузов №VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
09.06.2010 цей автомобіль знятий з обліку для реалізації, втім позичальник ОСОБА_2 своїх договірних зобов`язань за Договором не виконав.
У 2010 року позивач придбав спірний ТЗ.
За словами позивача, у 2013 році останній змушений був залишити АР Крим через поломку ТЗ, несумісну з його рухом. У подальшому, виїхав з території АР Крим, у зв`язку з анексією. ТЗ залишився на анексованій території.
Заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 18 жовтня 2018 року у цивільній справі №463/880/18 (далі – Рішення суду) за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави позов задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет застави – ТЗ, який належить позивачу, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Договором в розмірі 4076311,80 грн.
27.09.2023 позивач звернувся до ТСЦ МВС із нотаріально посвідченою заявою (далі – Заява), в якій просив скасувати державну реєстрацію належного йому транспортного засобу у зв`язку з відмовою від права власності на нього. Як на правову підставу для такого скасування послався на пункт 40 Порядку. До заяви додано: Рішення суду, копії паспорта та РНОКПП позивача.
Листом вказаного відповідача, від 18.10.2023 року відмовлено позивачеві у задоволенні його заяви, мотивуючи відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації спірного транспортного засобу.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» (далі – Закон №3353-XII) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлена відповідним Порядком, а також Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформленні і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 №379 (далі -  Інструкція №379).
Пунктами 2, 3 Порядку визначено, що він є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Відповідно до абзацу 9 пункту 15 Порядку у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:
перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;
транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;
транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;
транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;
транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 «Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.
Проте, доступ до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, надано працівникам територіальних сервісних центрів МВС з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №386 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань надання інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна».
Відповідно до пункту 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів (зокрема у зв`язку з вибракуванням (списанням) транспортного засобу в цілому) здійснюється в сервісному центрі МВС або через центр надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця чи рішення суду.
Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується:
на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу;
на підставі відомостей про транспортний засіб, який під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) або зняття з обліку перебував під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів;
у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу;
на підставі рішення суду;
у разі встановлення факту підроблення митних документів або нездійснення митного оформлення транспортного засобу.
Відповідно до пункту 1 розділу І «Положення про Головний сервісний центр МВС», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1393 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24.04.2020 № 354) (далі –Положення), ГСЦ МВС утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ. Зазначене Положення є публічно доступим, розміщене на офіційному сайті ГСЦ МВС.
ГСЦ МВС відповідно пункту 4 розділу 1 Положення складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів – регіональних сервісних центрів (далі – РСЦ). РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких, у тому числі, входять територіальні підрозділи – територіальні сервісні центри МВС (далі – ТСЦ МВС).
ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів МВС (п. 4 розділу І Положення).
Згідно з «Положенням про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС)», затвердженого наказом Головного сервісного центру МВС від 10.09.2023 №114, РСЦ ГСЦ МВС є структурним підрозділом ГСЦ МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи і безпосередньо підпорядковується ГСЦ МВС. У свою чергу, РСЦ ГСЦ МВС складається із структурних підрозділів, у тому числі ТСЦ МВС.
Згідно з пунктом 1 Розділу І «Положенням про територіальний сервісний центр №4641 (на правах відділу м. Львів) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС)», затвердженим наказом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) від 23.10.2023 №8, ТСЦ МВС є структурним підрозділом територіального органу МВС – регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС).
Як вірно зазначив суд першої інстанції, на момент прийняття рішення про скасування державної реєстрації транспортного засобу, у розпорядженні уповноваженої особи сервісного центру МВС повинні бути беззаперечні документальні докази того, що транспортний засіб під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) перебував під дією обтяжень.
Проте, як видно з матеріалів справи, позивач таких доказів до його Заяви не надав. Щодо посилання позивача на Рішення суду, то цим рішенням суд визначив процедуру відчуження вказаного ТЗ, при цьому підтвердивши, що позивач є власником ТЗ.
Окрім цього, позивач посилається в апеляційній скарзі на положення статті 34 Закону №3353-XII, вказуючи на те, що відповідач, відповідно до наявних повноважень, мав змогу перевірити наявність обтяжень. 
Проте, відповідно до даних Єдиного державного реєстру боржників, позивач, внесений, як боржник Личаківським районним судом м. Львова, відповідно до якого відкрито виконавче провадження №56534574.
При цьому, зважаючи на положення абзацу 9 пункту 15 Порядку, у якому визначено вичерпний перелік підстав проведення реєстраційних дій, при умові наявності відомостей про власника, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, а тому дії щодо перереєстрації ТЗ в даному випадку не можуть бути здійснені.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач, РСЦ ГСЦ МВС, виконав покладений на нього частиною другою статті 77 КАСУ обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич