ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/11489/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Баранник Н.П.,        
          розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського     окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 р. (суддя Луніна О.С) в адміністративній справі №160/11489/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТАЛІЯ» до Дніпровської митниці, про визнання протиправною та скасувати, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                    В С Т А Н О В И В:

                    Товариство з обмеженою відповідальністю «ФРУТАЛІЯ» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів  №110130/2023/000197/1 від 06 листопада 2023 р.
            В обґрунтування позовних вимог зазначено про документальне підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту.
          Рішенням Дніпропетровського      окружного адміністративного суду від 02 липня 2024р., ухваленим за результатом розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ТОВ «ФРУТАЛІЯ» задоволено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровською митницею подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФРУТАЛІЯ».
          В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що надані позивачем для митного оформлення товару документи, не дають змогу підтвердити вартість товару за ціною контракту.
          В поданому представником ТОВ «ФРУТАЛІЯ»  відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також вказано, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 5000,00 грн. Остаточний розмір витрат та докази їх понесення буде надано пізніше. 
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд 
враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу. 
            Судом першої інстанції встановлено, що 09 травня 2023 р. між ТОВ «ФРУТАЛІЯ» (Покупець) та ZEYDEN TURIZM DIS TICARET VE SANAYI LTD SIRKETI (Туреччина) (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт №09/05-2023. 
          Відповідно до інвойсу №ZYD2023000000094 від 28 жовтня 2023 р. сторони визначили до постачання товар: «Томати свіжі» вага брутто 9800 кг, вага нетто 8900 кг, ціною 0,80 долара США за І кг; «Огірки свіжі» вага брутто 3600 кг, вага нетто 3320 кг, ціною 0,80 долара США за 1 кг, «Кабачки свіжі» вага брутто 6900 кг, вага нетто 6220 кг, ціною 0,65 долара США за 1 кг, «Перець солодкий свіжий» вага брутто 1200 кг, вага нетто 1060 кг, ціною 1,06 долара США за 1 кг, загальна вартість за інвойсом склала 14773,00 доларів США, Умови поставки СРТ (Інкотермс-2010), Україна, Дніпро.
          З метою митного оформлення ввищевказаних товарів, ТОВ «ФРУТАЛІЯ» подано до Дніпровської митниці митну декларацію №23UA110130022751U0, в якій митна вартість товарів визначена за ціною контракту.
          На підтвердження заявленої митної вартості товарів надано: сертифікат якості від 28 жовтня 2023 р.; рахунок-фактура (інвойс) №ZYD2023000000094 від 28 жовтня 2023 р.; автотранспортна накладна №1214162 від 28 жовтня 2023 р.; фітосанітарний сертифікат EC/TR А 5372835 від 28 жовтня 2023 р.; сертифікат про походження товару Z 0995761 від 28 жовтня 2023 р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) №09/05-2023 від 09 травня 2023 р.; договір про надання послуг митного брокера №030919-349 від 03 вересня 2019 р.; заява декларанта або уповноваженої ним особи у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів від 28 жовтня 2023 р.; копія митної декларації країни відправлення 230701G0EX0O024079 від 28 жовтня 2023 р.; перепустка №8522 від 06 листопада 2023 р.
           06 листопада 2023 р. Дніпровською митницею прийняте рішення №110130/2023/000197/1 про коригування митної вартості товару, яке оскаржено ТОВ «ФРУТАЛІЯ»  в судовому порядку.
          Суд першої інстанції за результатами розгляду адміністративного позову дійшов висновку про протиправність даного рішення та наявність підстав для його скасування.
          Колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
          Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
          Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
          За правилами частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
          Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
          За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
          Верховний Суд при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості вказав на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару (справа № 280/1824/19).
          Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем спірне рішення про коригування митної вартості прийнято з тих підстав, що подані позивачем до митного оформлення документи, не підтверджують числові значення митної вартості товару за ціною, а саме:
           1) інвойс №ZYD2023000000094 від 28 жовтня 2023 р. не містить посилання на контракт, також не надано платіжні документи; 
           2) в декларації країни відправлення  №23070100EX00024079 від 28 жовтня 2023 р. фігурує інший номер рахунку, відмінний від заявленого. Даний документ містить QR-код, який не піддається обробці та зчитуванню, переклад документу не надано;
           3) за попередньою поставкою ідентичних товарів ТОВ «Фруталія» за ЕМД від 23 жовтня 2023 р. №23UA110130021654U7 в межах того ж контракту, за тим же асортиментом було заявлено умови поставки FCA Antalya. За поточною митною декларацією визначено умови поставки CPT Дніпро, при цьому на інвойсному рівні ціна за одиницю товару залишається незмінною.  Враховуючи принципово різні умови поставки, за якими в одному випадку транспортні складові виділені з ціни, а в іншому включені до ціни, вартість товару на інвойсному рівні не може бути тотожною. У транспортному документі CMR від 28 жовтня 2023 р. №1214162 вказано, що перевезення здійснюється українським перевізником PP "Polishchuk Serhii”, тому є сумніви щодо зазначених умов поставки СРТ. 
          Колегія суддів зазначає, що декларація країни відправлення, не є джерелом інформації про митну вартість товару та не передбачена переліком документів, визначених статтю 53 МК України.
          
          Рахунок-фактура (інвойс) №ZYD2023000000094 від 28 жовтня 2023 р. є джерелом інформації про митну вартість товару відповідно до статті 53 МК України. Він також містить  посилання на контракт №09/05-2023 від 09 травня 2023 р. та умови поставки СРТ.
          Міжнародний торговий термін СРТ означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.
          Погоджуючи саме обрані умови поставки, сторони виходили з того, що кінцева ціна, що сплачується за поставку товару, вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати. При перевірці числових значень митної вартості товарів, відповідач мав керуватися відомостями рахунку - фактури (інвойсу) №ZYD2023000000094 від 28 жовтня 2023 р. 
          Посилання на те, що перевезення здійснюється українським перевізником, що викликає сумніви щодо умов поставки СРТ, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки продавець має право укладати договори з будь якими перевізниками на свій вибір. 
          При здійсненні коригування вартості заявленого позивачем у митній декларації №23UA110130022751U0 товару, відповідач використав наявну в нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей товару за митною декларацією   №23UA408020063596U1.  
          Верховний Суд в постанові від 18 серпня 2021 р. у справі №160/4944/19 зазначив, що  за сталою практикою касаційного суду рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
          Верховний Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland)", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
          Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. У спорах про оскарження акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.
          Дніпровською митницею не доведено обґрунтованості коригування митної вартості заявленого позивачем у митній декларації №23UA110130022751U0 товару на підставі митної декларації №23UA408020063596U1. 
          
          Викладене свідчить про протиправність винесення Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товару  №110130/2023/000197/1 від 06 листопада 2023 р.  та наявність підстав для його скасування.
          Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського     окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 р. в адміністративній справі №160/11489/24  - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 26 листопада 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.     

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник