ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року 
м. Київ
справа № 240/15666/23
провадження № К/990/17716/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом Управління освіти і науки Бердичівської міської ради до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року, ухваленого у складі головуючого судді Нагірняк М. Ф., та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Полотнянка Ю. П., суддів: Смілянця Е. С., Драчук Т. О.
І. Суть спору
1. У червні 2023 року Управління освіти і науки Бердичівської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним та скасування вимоги від 15 травня 2023 року № 260603-14/1451-2023 в частині щодо забезпечення припинення зобов`язань за договором Управління освіти і науки Бердичівської міської ради про закупівлю робіт від 03 серпня 2021 року № 235 з Товариством з обмеженою відповідальністю "АртХауз" (далі - ТОВ "АртХауз").
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадовими особами Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проведено перевірку закупівлі, інформація про яку оприлюднена в електронній системі закупівель за номером ID: UА -2021-06-18-013515-с, за результатами проведення якої складено акт та, як наслідок, вимогу щодо усунення виявлених порушень від 15 травня 2023 року № 260603-14/1451-2023, яка містить в собі, зокрема, пункт щодо забезпечення припинення зобов`язань за договором Управління освіти і науки Бердичівської міської ради про закупівлю робіт від 03 серпня 2021 року № 235 з ТОВ "АртХауз".
Позивач вказує, що станом на час проведення перевірки закупівлі і на теперішній час договір від 03 серпня 2021 року № 235 є чинним.
Разом з цим позивач наголосив, що при ухваленні оскаржуваної вимоги відповідачем не дотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Вважаючи вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 15 травня 2023 року № 260603-14/1451-2023 в частині, що стосується припинення зобов`язань за договором від 03 серпня 2021 року № 235 протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, Управління освіти і науки Бердичівської міської ради звернулось до суду з вимогою про її скасування.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Уповноваженими особами Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління освіти і науки Бердичівської міської ради, за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року, про що складено відповідний акт від 18 квітня 2023 року № 06-03-30/004.
4. Перевіркою встановлено, що 03 серпня 2021 року за результатами відкритих торгів по предмету "Капітальний ремонт СЗОШ № 1 за адресою: м.Бердичів, вул.Європейська,51 - термомодернізація" (інформація про яку оприлюднена в електронній системі закупівель за номером ID: UА -2021-06-18-013515-с), між Управлінням освіти і науки Бердичівської міської ради та ТОВ "АртХауз" як переможцем торгів укладено договір № 235 про закупівлю робіт з капітального ремонту вказаної будівлі на загальну суму 14 604 869,15 грн.
На час проведення ревізії відповідно до укладеного за результатами тендеру договору ТОВ "АртХауз" неосвоєними залишилися кошти в сумі 1 495 612,03 грн, що становлять всього 10 % від загального обсягу робіт, що були предметом тендеру.
5. На підставі зазначених висновків Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на адресу Управління освіти і науки Бердичівської міської ради складено вимогу щодо усунень виявлених порушень від 15 травня 2023 року № 260603-14/1451-2023, згідно з якою, окрім іншого, зобов`язано позивача забезпечити припинення зобов`язань за договором про закупівлю робіт від 03 серпня 2021 року № 235, який укладений з ТОВ "АртХауз" за результатами відкритих торгів по предмету "Капітальний ремонт СЗОШ №1 за адресою: м.Бердичів, вул.Європейська,51 - термомодернізація" (інформація про яку оприлюднена в електронній системі закупівель за номером ID: UА -2021-06-18-013515-с).
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
6. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року, позовні вимоги задоволено.
6.1. Скасовано пункт 6 вимоги від 15 травня 2023 року № 260603-14/1451-2023 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області щодо забезпечення припинення зобов`язань за договором Управління освіти і науки Бердичівської міської ради про закупівлю робіт від 03 серпня 2021 року № 235 з ТОВ "АртХауз".
7. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що договір, на розірванні якого наполягає відповідач, завершив свою дію внаслідок виконання сторонами, прийнятих за ним, зобов`язань, а виявлені порушення не призвели до негативних наслідків, у тому числі, до нецільового використання бюджетних коштів та/або завдання збитків. Крім того
Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що на час проведення ревізії відповідно до укладеного за результатами тендеру договору ТОВ "АртХауз" виконано 90% робіт, неосвоєними залишилися кошти в сумі 1495612,03 грн., а загальна сума фінансування становила 14604869,15 грн.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваної вимоги контролюючим органом не дотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
8. Зазначена позиція підтримана Сьомим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Провадження у суді касаційної інстанції 
9. Представник Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області подала касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої, підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові.
Так, автор скарги зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував висновків щодо застосування пунктів 7, 8 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», а також абзацу 1 частини третьої статті 22, абзаців 1, 3 пункту 1 частини першої статті 31 та пункту 2 частини першої статті 32 Закону України «Про публічні закупівлі», викладеного у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 160/9990/20, від 31 березня 2023 року у справі № 260/2993/21, від 09 лютого 2023 року у справі № 520/6848/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 420/693/21 та від 26 жовтня 2022 року у справі № 420/693/21 у подібних правовідносинах.
10. Верховний Суд ухвалою від 27 травня 2024 року відкрив касаційне провадження за скаргою Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року та постанову  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
11. Представник Управління освіти і науки Бердичівської міської ради подала відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
12. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
13. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14. Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2939-XII), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
15. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
16. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
17. Крім того, підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
18. Згідно з пунктом 7 Положення № 43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
19. Пунктом 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 550), визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
20. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.
21. Тендерна документація в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" від 25 грудня 2015 року № 922-VIII, зі змінами (далі - Закон № 922-VIII) це документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель.
22. Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 22 Закону № 922-VIII тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
23. Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства.
24. Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону № 922-VIII передбачено, що  замовник відміняє тендер у разі неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, з описом таких порушень, які неможливо усунути.
25. Приписами частини першої статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
26. Відповідно до статті 43 Закону № 922-VIII договір про закупівлю є нікчемним у разі:
1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону;
2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону;
3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону;
4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону;
5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.
27. Порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
28. Правові наслідки порушення зобов`язання окреслено у частині першій статті 611 ЦК України, згідно з пунктом 1 якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
29. За приписами частини першої статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
30. В силу пункту 6 Положення № 43 Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
31. Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
32. У частині другій статті 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються. 
33. Згідно з пунктом 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
34. Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
35. В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.
36. У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
VI. Позиція Верховного Суду
37. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
38. Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.
39. Спірна вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована.
40. За приписами статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У пункті 1 резолютивної частини Рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України висловив позицію, що «конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом».
41. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 дійшла висновку, що спір про правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий висновок був сформульований Верховним Судом України у постанові від 23 лютого 2016 року по справі № 818/1857/14, і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цієї позиції.
42. Аналогічна правова позиція також підтримана і Верховним Судом, зокрема у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 826/3350/17, у якій за наслідками проведеного аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), сформульовано позицію, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.
43. У постанові від 08 травня 2018 року у справі № 826/3350/17 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення справ, предметом яких є правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, судам належить, виходячи із правової природи письмової вимоги контролюючого органу, враховувати чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. З метою встановлення того, чи контролюючим органом при прийнятті спірної вимоги владні управлінські функції реалізовані у передбачений законом спосіб, суду належить надати правову оцінку змісту вимоги як індивідуально-правового акту.
44. Обґрунтованість, в силу статті 2 КАС України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.
45. Отже, з метою дотримання завдань і основних засад адміністративного судочинства суди, які розглядали справу і наділені процесуальними повноваженнями встановлювати і оцінювати фактичні обставини справи, об`єктивно мали право перевірити обґрунтованість доводів позивача щодо дотримання органом фінансового контролю законності при прийнятті спірної вимоги, а також обґрунтованість доводів контролюючого органу щодо того, чи породжує спірна вимога права і обов`язки позивача.
46. У справі, що розглядається, за результатами проведеної процедури закупівлі ID: UA-2021-06-18-013515-c предмету закупівлі "Капітальний ремонт СЗОШ № 1 за адресою: м.Бердичів, вул. Європейська, 51 - термомодернізація" між Управлінням освіти і науки Бердичівської міської ради (замовник) та ТОВ "АртХауз" (переможець процедури закупівлі) укладено відповідний договір від 03 серпня 2021 року № 235, під час перевірки виконання якого контролюючим органом встановлено, що тендерна пропозиція ТОВ "АртХауз" підлягала відхиленню, оскільки не відповідала вимогам передбаченими тендерною документацією, а саме: не надано у кладі тендерної пропозиції сканкопію оригіналу Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, зареєстровану відповідними територіальним підрозділом Державної служби України з питань праці на нанесення лакофарбових покрить, ґрунтовок та шпаклівок на основі нітрофарб полімерних композицій (поліхлорвінілових, епоксидних тощо).
47. У доводах касаційної скарги автор стверджує, що тендерна документація замовника передбачала, окрім іншого, виконання робіт із ґрунтування металевих поверхонь ґрунтовкою ГФ-021 та фарбування металевих поверхонь емаллю ПФ-115, які, згідно з пунктом 17 додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі - Порядок № 1107), підпадають до виду робіт підвищеної небезпеки, що виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Таким чином, на переконання контролюючого органу, тендерна пропозиція ТОВ "АртХауз" підлягала відхиленню, оскільки не містила доказів наявності декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці для виконання робіт щодо нанесення лакофарбових покрить, ґрунтовок та шпаклівок на основі нітрофарб, полімерних композицій (поліхролвінілових, епоксидних, тощо).
48. Так, відповідно до пункту 17 додатку 2 до Порядку № 1107 роботи з нанесення лакофарбових покрить, ґрунтовок та шпакльовок на основі нітрофарб, полімерних композицій (поліхлорвінілових, епоксидних тощо) здійснюються за наявності декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці для виконання таких робіт.
49. Водночас згідно з предметом закупівлі "Капітальний ремонт СЗОШ № 1 за адресою: м.Бердичів, вул. Європейська, 51 - термомодернізація" замовник потребував роботи із ґрунтування металевих поверхонь ґрунтовкою ГФ-021 та фарбування металевих поверхонь емаллю ПФ-115.
50. Отже, предмет закупівлі, зокрема, передбачав термомодернізацію, тобто утеплення зовнішніх стін, для якого використовуються абсолютно різні за характеристиками утеплювачі, починаючи від дерева та, закінчуючи піноблоком, що, насамперед, не дозволяє використовувати для обробки нітрофарбу та лак.
51. Таким чином, наведене не дає підстав однозначно стверджувати, що роботи із ґрунтування металевих поверхонь ґрунтовкою ГФ-021 та фарбування металевих поверхонь емаллю ПФ-115 відносяться саме до робіт з нанесення лакофарбових покрить, ґрунтовок та шпакльовок на основі нітрофарб, полімерних композицій (поліхлорвінілових, епоксидних тощо), передбачених в пункті 17 додатку 2 до Порядку № 1107, адже самі по собі роботи з фарбування поверхонь елементів будівельних конструкцій не є роботами з підвищеною небезпекою.
52. Крім того, варто зазначити, що згідно з інформацією стосовно процедури закупівлі, оголошення про проведення якої оприлюднено 18 червня 2021 року на офіційному вебсайті: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-06-18-013515-c, контролюючий орган не здійснював моніторинг, за результатами якого б мав можливість сформувати відповідний висновок, адже у спірній вимозі фактично вказує на порушення процедури проведення відкритих торгів.
53. Водночас у період проведення контролюючим органом ревізії з 19 січня 2023 року по 12 квітня 2023 року, відповідно до укладеного за результатами тендеру договору від 03 серпня 2021 року № 235 про закупівлю робіт з капітального ремонту вказаної будівлі на загальну суму 14 604 869,15 грн ТОВ "АртХауз" виконано 90 % робіт, а неосвоєними залишилися кошти в сумі 1 495 612,03 грн., що становлять всього 10 % від загального обсягу робіт, що були предметом тендеру.
54. Наведене свідчить про недотримання контролюючим органом під час ухвалення оскаржуваної вимоги від 15 травня 2023 року № 260603-14/1451-2023 в частині щодо забезпечення припинення зобов`язань за договором Управління освіти і науки Бердичівської міської ради про закупівлю робіт від 03 серпня 2021 року № 235 з ТОВ "АртХауз", необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
55. За таких обставин та правового врегулювання Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.
56. Варто зазначити, що застосування правових позицій Верховного Суду має здійснюватися на підставі ретельної оцінки обставин справи. Висновки ж Верховного Суду, викладені у постановах від 29 жовтня 2021 року у справі № 160/9990/20, від 31 березня 2023 року у справі № 260/2993/21, від 09 лютого 2023 року у справі № 520/6848/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 420/693/21 та від 26 жовтня 2022 року у справі № 420/693/21, на які посилається автор касаційної скарги, не є релевантними для обставин справи, що розглядається, а відтак не підлягають застосування.
57. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
58. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
59. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
60. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області залишити без задоволення.
2.          Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 240/15666/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                    В. Е. Мацедонська
                                                                                                                        О. Р. Радишевська