УХВАЛА
 
07 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 521/9263/23
провадження № 61-14463ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного  суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.
розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 03 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, наказу про звільнення, скасування наказів, поновлення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, наказу про звільнення, скасування наказів, поновлення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «АМПУ» «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » від 30 серпня 2022 року № 252-к та відновлено дію трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ДП «АМПУ».Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за наслідками призупинення дії трудового договору за період з 12 вересня 2022 року по 06 березня 2023 року в розмірі 370 893, 84 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «АМПУ» від 06 березня 2023 року № 101-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді інженера відділу каналів та акваторій департаменту функціонування та розвитку інфраструктури апарату управління ДП «АМПУ». Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за наслідками звільнення в розмірі 603 444, 15 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Вирішено питання розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у розмірі 61 816, 23 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року, апеляційну скаргу ДП «АМПУ» задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час призупинення дії договору та часу вимушеного прогулу та розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час призупинення дії трудового договору за період з 24 вересня 2022 року по 06 березня 2023 року у розмірі 83 460,45 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 231 771, 10 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у розмірі 23 743 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
30 жовтня 2024 року через підсистему Електронний Суд ДП «АМПУ» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року, в якій просило суд скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 452/832/16-ц, від 21 лютого 2018 року у справі № 761/3388/15-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 317/4223/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 367/3870/16-ц,  від 08 квітня 2020 року у справі № 756/10727/16, від 05 серпня 2020 року у справі № 205/1312/17, від 01 вересня 2020 року у справі № 755/6539/18, від 22 грудня 2021 року у справі № 303/798/17, від 17 травня 2022 року у справі № 488/2444/21, 
від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22, від 18 жовтня 2023 року у справі № 303/7508/22, від 11 вересня 2024 року у справі № 758/2190/23, у постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у  справі 
№ 6-40цс15, від 09 серпня 2017 року у справі № 61-1264цс17, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ДП «АМПУ» подана, у передбачений статтею 390 ЦПК України, строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.?
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Разом із касаційною скаргою ДП «АМПУ» подало клопотання про зупинення виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. 
Клопотання мотивовано тим, що примусове виконання оскаржуваних рішень може призвести до накладення арешту на рахунки підприємства, що може дестабілізувати його роботу. Зазначає, що у випадку задоволення касаційної скарги підприємства, здійснити поворот виконання рішення буде неможливим, оскільки основним джерелом надходження коштів на рахунки підприємства є портові збори, які мають виключно цільове використання. 
Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України, частини першої статті 436 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Перелік справ, у яких суди допускають негайне виконання судових рішень, визначений статтею 430 ЦПК України і включає справи про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Частиною восьмою статті 235 КЗпП України також передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Враховуючи те, що заявником наразі не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, в частині, що не підлягає негайному виконанню, доводи клопотання зводяться до припущення настання негативних наслідків, колегією суддів наразі не встановлено необхідності у зупиненні виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати Малиновського районного суду міста Одеси цивільну справу № 521/9263/23 за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, наказу про звільнення, скасування наказів, поновлення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
У задоволенні клопотання державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про зупинення виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року у справі № 521/9263/23 відмовити.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                       О. М. Осіян
                                                                                       О. В. Білоконь
                                                                                                Н. Ю. Сакара