Дата документу 06.11.2024 Справа № 331/1142/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №331/1142/24         Головуючий у 1-й інстанції:Фісун Н.В. 
Провадження №22-ц/807/1955/24         Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Бєлової А.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: Регіональна філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у праві розпорядження майном, - 
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: Регіональна філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у праві розпорядження майном.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що з 07 червня 2011 року є єдиним власником автомобілю Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску, поточний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з датою першої реєстрації на території України 22 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 25 липня 2020 року.

Позивач вищезазначений автомобіль придав 07 червня 2011 року у попереднього власника ОСОБА_2 , та у подальшому здійснював переобладнання на інший тип (цільове призначення) та відповідну перереєстрацію, з останньою перереєстрацією за собою 25 липня 2020 року, як це й зазначено у вказаному свідоцтві про реєстрацію цього транспортного засобу.

Маючи намір продати зазначений автомобіль, ОСОБА_1 звернувся до Сервісного центру МВС у м. Запоріжжі. При підготуванні угоди на продаж було з`ясовано, що на вказаний транспортний засіб було накладено обтяження рухомого майна - заборону відчуження, що унеможливило продаж цього автомобілю. 

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 20 листопада 2023 року, на належний позивачу автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. 28 травня 2021 року за № 28923586 було зареєстровано приватне обтяження та заборону відчуження. У цьому ж витязі означений транспортний засіб вказано ще за старим реєстраційним номером НОМЕР_4 , який належав попередньому власнику ОСОБА_2 . Обтяжувачем виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», а боржниками – ОСОБА_2 , як поручитель ОСОБА_3 , та сам Відповідач – ОСОБА_3 .

Подальшим з`ясуванням обставин наявності такого обтяження позивач встановив, що відносно боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поручителем якого виступала попередня власниця вказаного ТЗ - ОСОБА_2 , існує відкрите виконавче провадження номер за АСВП 71089300, яке було відкрито 20 лютого 2023 року і зараз знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. Стягувачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс", ЄДРПОУ 40340222.

Про наявність будь-яких обтяжень свого автомобілю він не знав, оскільки не передавав його у жодну заставу у якості забезпечення жодних угод, ніяких боргових зобов`язань. При цьому, при процедурі перереєстрації у зв`язку із переобладнанням цього транспортного засобу, у тому числі 25 липня 2020 року, з боку співробітників сервісного центру МВС до також не було жодних претензій щодо наявності обтяження відносно цього транспортного засобу. 

Зазначив, що право власності на вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 отримав ще 07 червня 2011 року, а приватне обтяження встановлено відносно автомобілю і зареєстровано це приватне обтяження лише 28 травня 2021 року, тобто значно пізніше дати придбання ним вказаного транспортного засобу. Передання його у заставу рухомого майна також відбулося без відома позивача, без повідомлення та погодження на це, однак це обтяження не було належним чином зареєстровано, що позбавило позивача реальної можливості перевірити наявність такого обтяження перед придбанням цього транспортного засобу у 2011 році, та відповідно й в органів реєстрації МВС не було жодних перешкод у реєстрації цього ТЗ після придбання за ним, з видачею нових реєстраційних номерів.

Проте що автомобіль не перебував у заставі і на нього не було накладено будь-яке обтяження на момент його придбання, свідчить той факт, що у вказаному свідоцтві про реєстрацію ТЗ відсутні будь-які відмітки про це. Позивач вважає, що він є добросовісним набувачем цього ТЗ без обтяжень.

На підставі вищевикладеного, просить скасувати приватне обтяження - заборону відчуження, накладене 28 травня 2021 року на транспортний засіб Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску, який належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 28 травня 2021 року за № 28923586 про приватне обтяження - заборону відчуження цього транспортного засобу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 рокускасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати, в тому числі щодо сплати судового збору, віднести солідарно за рахунок відповідачів.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до положень статей 10, 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Таким чином, оскільки на час придбання спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження, то ОСОБА_1 є добросовісним набувачем автомобіля Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску, поточний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, зокрема, шляхом скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна. Крім того, він не знав про наявність обтяження, оскільки у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу записів про заставу банку як обтяження не зазначено. При цьому під час перереєстрації автомобіля, працівниками сервісного центру, які здійснювали перевірку автомобіля, не було зазначено будь-яких обтяжень та перешкод для здійснення відчуження.

Відповідно до заперечень на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог процесуального законодавства, до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 
ОСОБА_1 отримав судову повістку 24 вересня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 181). 

Судова повістка ОСОБА_3 була направлена на адресу: АДРЕСА_1 , проте повернулась з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.203).
Судова повістка ОСОБА_2 була направлена на адресу: АДРЕСА_1 , проте повернулась з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.211-212).
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день постановлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітку про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

На адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі апелянта (а.с.213). На усіх викладених у скарзі вимогах наполягає, просить задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

На адресу апеляційного суду від представника ТОВ «Фінансова Компанія Еліт Фінанс» – адвоката Євтодьєва А.О. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відзив на апеляційну скаргу підтримують, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду – без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи,  ОСОБА_1   реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності учасників справи.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки на момент набуття ОСОБА_1 права власності на автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску, поточний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( 22 листопада 2011 року) у державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про його обтяження, тому відповідно до положень статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тому підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного. 

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи. 

13 грудня 2007 року ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №115/МК15/2007-840 (а.с.73-75).

13 грудня 2007 року ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 уклали договір застави транспортного засобу Mercedes-Benz 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2004 року випуску (а.с.76-77).

26 грудня 2007 року обтяження спірного автомобіля заставою у відповідності до Кредитного договору № 15/МК15/2007-840 від 13 грудня 2007 року було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, підтверджується Витягом з ДРОРМ № 16300343 від 26 грудня 2007 року (а.с.69).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата першої реєстрації 22 серпня 2007 року, дата реєстрації 25 липня 2020 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, 2003 року випуску (а.с.12).

18 грудня 2012 року обтяжувачем було продовжено дію обтяження спірного автомобіля заставою у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом з ДРОРМ № 39409480 18 грудня 2012 року (а.с.70).

17 листопада 2017 року обтяжувачем черговий раз було продовжено дію обтяження спірного майна заставою на наступні 5 років, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54052272 (а.с.71).

26 серпня 2020 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги, за цим договором первісний кредитор відступає новому кредитору належні Первісному Кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного Кредитора до позичальників, заставодавців та поручителів за кредитним договором, та всіма іншими похідними договорами (а.с.78).

28 травня 2021 року Відповідачем, як обтяжувачем, було черговий раз внесені зміни до ДРОРМ щодо обтяження спірного майна заставою, підстава : договір про відступлення прав вимог від 26.08.2020 року, об`єкт обтяження автомобіль вантажний Mercedes-Benz 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_4 , що підтверджується Витягом з ДРОРМ № 72869624 від 28.05.2021 року (строк дії обтяження до 28.05.2026 року) (а.с.72).

Із витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованого 20 листопада 2023 року за вих. № 31/8/2341-С-314, вих. № 31/8/2341-С-315 від 10 листопада 2023 року, слідує, що ОСОБА_1 належить автомобіль Mercedes-Benz моделі 316 CDI, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , білого кольору, дата державної реєстрації за особою 22 листопада 2011 року, обмеження щодо експлуатації транспортного засобу немає (а.с.13-14).
Згідно із листом Територіального сервісного центру МВС № 7142 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області (філія ГСЦ МВС) Головний сервісний центр МВС від 18 січня 2024 року за вих. № 31/23/42-72, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, автомобіль MERCEDES-BENZ 316 CDI, державний номерний знак НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_1 був зареєстрований на ОСОБА_4 07 червня 2011 року на підставі довідки-рахунку НОМЕР_7 (торгівельна організація «ТРАНС-СЕРВІС-Л» м. Умань). Надати копії відповідних документів щодо реєстрації транспортного засобу не виявляється можливим, так як відповідно до чинного законодавства підстави реєстрації (перереєстрації) та зняття з обліку транспортних засобів зберігаються протягом 3 років, після чого знищуються (а.с.15). 

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованого 20 листопада 2023 року за параметрами: Сформовано за обтяженням: 28923586; Тип обтяження: всі типи; Серійний номер майна: WDB9036631R629853; Стан реєстрації: зареєстроване; Вид обтяження: приватне обтяження; Тип реєстрації: поточна; Тип обтяження: застава рухомого майна; Зареєстровано: 28.05.2021 12:47:15 за № 28923586 реєстратором: ОСОБА_5 , Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська обл.; Документ-підстава: договір про відступлення прав вимог, серія та номер: б/н, виданий: 26.08.2020, видавник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП»; Об`єкт обтяження: автомобіль вантажний, MERCEDES-BENZ 316 CDI, 2004 р.в., колір білий, Номер об`єкта: НОМЕР_1 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_4 ; Відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; Боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 , Поручитель; Боржник: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ; Обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», код: 40340222, 03056, пров. Ковальський, буд. 19, кв. 147; Розмір основного зобов`язання: 20000,00 Дол США; Строк виконання зобов`язання: 10.12.2012; Термін дії: 28.05.2026; Звернення стягнення: Не зареєстровано (а.с.16-17). 

За результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження, сформованого 26 листопада 2023 року, приватним виконавцем Недоступ Д.М. відкрито виконавче провадження 20 лютого 2023 року № АСВП: 71089300, Боржник: фізична особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ЄДРПОУ: 40340222 (а.с.18). 

Відповідно до заяви про усунення перешкод у праві розпорядження майном та про надання документів від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 просив ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» добровільно, у порядку досудового врегулювання спору, зняти приватне обтяження – заборону відчуження, накладене 28.05.2021 року на транспортний засіб MERCEDES-BENZ моделі 316 CDI, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , який йому належить та вилучити з Державного реєстру обтяжень відповідний запис (а.с.19-20). Дана заяву була направлена товариству 29.11.2023 року, що підтверджується фіскальним чеком АТ Укрпошта та отримана ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 29.11.2023 року, що підтверджується витягом з АТ «Укрпошта» (а.с.21). 

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Статтею 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначені підстави реєстрації відомостей про обтяження майна та припинення обтяжень.

Відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру.

Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі N 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі N 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі N 463/3582/17, від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 від 09червня 2021 року у справі № 643/1735/19, від 24 червня 2021 року у справі № 757/4536/18, від 21 вересня 2022 року у справі № 761/2631/21.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі N 333/6700/15-ц (провадження N 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі N 573/1105/17 (провадження N 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі N 757/17150/17-ц (провадження N 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі N 619/4033/18 (провадження N 61-16542св19) та від 07 квітня 2020 року у справі N 761/48585/18 (провадження N 61-19810св19), від 09 червня 2021 року у справі N 643/1735/19 (провадження N 61-1526св20), від 24 червня 2021 року у справі N 757/4536/18 (провадження N 61-3913св21), від 27 липня 2022 року справі N 601/1772/20 (провадження N 61-18832св21).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 вказував про відсутність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження транспортного засобу на час його придбання останнім.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 

Наявні у матеріалах справи копії витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.69-72) у своїй сукупності свідчать про те, що починаючи з 26 грудня 2007 року на транспортний засіб MERCEDES-BENZ 316 CDI, WDB9036631R629853 кожні п`ять років безперервно накладались обтяження як на заставне майно. Так, терміни дії обтяжень встановлювалися: з 26 грудня 2007 року по 26 грудня 2012 року; з 18 грудня 2012 року по 18 грудня 2017 року; з 17 листопада 2017 року по 17 листопада 2022 року; з 28 травня 2021 року по 28 травня 2026 року.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що обтяжувач надавав свою згоду на відчуження заставного автомобіля, а тому спірне обтяження зберегло силу для нового власника. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що застава припинена у передбачений законом спосіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що договірні відносини між ТОВ «ФК Еліт Фінанс», правонаступником якого з 20 серпня 2020 року є ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ОСОБА_3 , які виникли за Кредитним договором № 15/МК15/2007-840 від 13 грудня 2007 року, на підставі якого 26 грудня 2007 року обтяження спірного автомобіля заставою, на даний час не припинені, а докази протилежного у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані.

Отже, установивши, що станом на час придбання позивачем транспортного засобу 07 червня 2011 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про обтяження транспортного засобу на підставі договору застави автомобіля, яке було накладене в передбачений законом спосіб, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Такі висновки суду ґрунтуються на положеннях закону та відповідають встановленим у справі обставинам й матеріалами справи.

Твердження апелянта щодо відсутності у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відмітки про наявність обтяжень відхиляються апеляційним судом, оскільки сама по собі відсутність запису щодо заборони відчуження спірного автомобіля у його технічному паспорті, за наявності такого запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, не свідчить про відсутність застави зазначеного рухомого майна. Крім того, перед купівлею зазначеного транспортного засобу ОСОБА_1  не був позбавлений можливості перевірити наявність обтяжень на таке майно. 

Посилання в апеляційній скарзі, що в судовому рішенні в мотивувальній його частині на 6 сторінці суд першої інстанції вказав, що досліджені судом «вказані обставини справи є підставою для задоволення позовних вимог», проте в резолютивній частині зазначено, що «у задоволенні позовних вимог …. відмовити» не заслуговують на увагу, оскільки дана описка суду не змінює мотиви суду по суті щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Крім того, позивач не позбавлений звернутися до суду першої інстанції в порядку ст. 269 ЦПК України із заявою про виправлення описок у судовому рішенні.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на практику ЄСПЛ, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на те, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, позаяк відповідачем не аргументовано, яким чином, на його думку, суд першої інстанції допустив порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і оскільки апеляційним судом таких порушень не виявлено.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява N 63566/00).

Оскаржене судове рішення є достатньо вмотивованим та містить висновки суду щодо обставин, які мають значення для вирішення спору.

Апеляційний суд враховує, що в апеляційній скарзі не зазначено, як це передбачається п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Відтак, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом формальні і не конкретизовані посилання апеляційної скарги на незаконність та необґрунтованість рішення, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до незгоди із судовим рішенням і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року у цій справі залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 07 листопада 2024 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.