ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/950/24	Головуючий у 1-й інстанції Наумчук В.А. 	
Провадження № 33/817/874/24 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Кушки О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2024 року,
                                ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
       Згідно з постановою суду, 18 вересня 2024 року о 15 годині 06 хвилин ОСОБА_1 в с. Краснолука по вул. Центральній Кременецького району Тернопільської області керував мотоциклом марки Lifan Lf 150-2е д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія в установленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат тесту становить 1.17 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Кушка О.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 14.11.2024 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважає, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. 
Звертає увагу на те, що у матеріалах адміністративної справи наявні відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції та з реєстратора службового автомобіля, з яких стає очевидним, що ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом.
Зазначає, що водій ОСОБА_1 сидів на мотоциклі із вимкненим двигуном та ногами намагався його заштовхати.
Наголошує на тому, що окрім цього, водій ОСОБА_1 неодноразово вказував на те, що він не керував транспортним засобом, що він не їхав нікуди. 
Вказує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень та відеозапис інспектора поліції не може бути використаний як беззаперечний доказ у даному провадженні за ч.1 ст.130 КУпАП.
Звертає увагу на те, що працівниками поліції в протоколі чітко не вказано ні назву, ні модель, ні серійний номер пристроїв, які застосовувались для відео зйомки, не зазначено номер та серію диску, а також відомості про відео фіксацію руху транспортного засобу, моменту його зупинки та обставин складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.
Вважає, що СД- диск з відеозаписами, який був долучений до матеріалів справи є неналежним доказом так як відео файли були записані на невідомий пристрій, інформацію про який не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших матеріалах справи.
Наголошує на тому, що відповідні відеофайли не було підписано ЕЦП, тому відео надані до суду поліцейськими, як докази порушення водієм правил дорожнього руху (ПДР), є неналежними.
ОСОБА_1 та адвокат Кушка О.М. повторно в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 131865 від 18 вересня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 18 вересня 2024 року о 15 годині 06 хвилин в с. Краснолука по вул. Центральній Кременецького району Тернопільської області мотоциклом марки Lifan Lf 150-2е д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, в установленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат тесту становить 1.17 проміле.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З електронного рапорту від 18 вересня 2024 року убачається, що 18.09.2024 року о 15 год. 15 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 від наряду “Сосна-100” про те, що за порушення ПДР було зупинено мотоцикл марки Lifan LF150-2E д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на мотоциклі без захисного мотошолому та в стані алкогольного сп`яніння.
Вказано, що було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, за допомогою газоаналізатора DragerAlcotest 0134, результат огляду 1.17 проміле.
З рапорту інспектора СРПП ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції Юрія Шмагальського від 18.09.2024 року убачається, що 18.09.2024 року близько 15 год. 06 хв. у с.Краснолука, вул.Центральна Кременецького району Тернопільської області, було зупинено мотоцикл за порушення ПДР марки Lifan LF150-2E д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .
Зазначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст 121 КУпАП у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, не відповідає обстановці. Проведеним оглядом на визначення стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , на місці зупинки т/з, за допомогою газоаналізатора DragerAlcotest 6820 встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1.17 проміле.
З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 18 вересня 2024 року о 15 годині 06 хвилин в с. Краснолука по вул. Центральній Кременецького району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб Lifan Lf 150-2е д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 2.3 (г) ПДР керував т/з мотоциклом Lifan Lf 150-2е без мотошолома, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.
З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.
Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 вересня 2024 року.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а сидів на мотоциклі із вимкненим двигуном та ногами намагався його заштовхати, оскільки відповідно до відеозапису з реєстратора вбачається рух мотоцикла Lifan Lf 150-2е д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який був без мотошолому.
Водій даного мотоциклу після здійснення зупинки одразу став на дві ноги, щоб втримати рівновагу та лівою ногою скинув передачу.
Також, на відеозаписі відображено, що саме ОСОБА_1 керував т/з, чого останній не заперечував.
Безпідставним є посилання апелянта на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки пояснення викладені у рапорті працівника поліції підтверджуються та узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що відеозапис інспектора поліції не може бути використаний як беззаперечний доказ у даному провадженні за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відомості, які зазначені на відеозаписі, підтверджується іншими доказами наявними у матеріалах справи.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що працівниками поліції в протоколі чітко не вказано технічних характеристик пристроїв, які застосовувались для відео зйомки, не зазначено номер та серію диску, оскільки зазначення таких даних не передбачено протоколом про адміністративне правопорушення.
Необґрунтованими є доводи апелянта, що СД - диск з відеозаписами, який був долучений до матеріалів справи є неналежним доказом, зазначаючи, що відео файли були записані на невідомий пристрій, інформацію про який не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки зазначення таких даних не передбачено протоколом про адміністративне правопорушення.
Безпідставним є посилання апелянта на те, що відповідні відеофайли не було підписано ЕЦП, тому відео є неналежними, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Також, у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу адвоката Кушки О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя