ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1768/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/3357/24 Категорія: на ухвалу    	ОСОБА_1  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 листопада 2024 року                                                                                           м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді  	Василенко Л.І., Гончар Н.І. 	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Горобець С.О. на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024 (повний текст складено 30.09.2024, суддя в суді першої інстанції Демчик Р.В.) про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання торгівельного павільйону об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в :

25.04.2024 до Придніпровського районного суду м. Черкаси подано вказаний позов про визнання торгівельного павільйону об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації в праві власності на спільне майно. 
06.06.2024 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_4 , яким вона просила поновити строк для подання відзиву у даній справі як пропущений з поважних причин; відмовити у задоволенні позовної заявиу повному обсязі; застосувати строки позовної давності та закрити з цих підстав провадження у справі.
Стосовно поновлення строку на подання відзиву відповідач зазначила, що копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2024 про відкриття провадження у справі, позовної заяви та додатків відповідачем отримано особисто 17.05.2024.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024 клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву залишено без задоволення, а відзив - залишено без розгляду та повернуто відповідачу.
Ухвалу суду обґрунтовано тим, що наведені відповідачем причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву необґрунтовані та відсутнє підтвердження надсилання копії відзиву на позовну заяву позивачу.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Горобець С.О. засобами поштового зв`язку 11.10.2024 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам цивільного процесуального законодавства, просить скасувати ухвалу суду від 24.09.2024 та прийняти постанову ухвалу про задоволення клопотання відповідача про поновлення строку щодо подання відзиву на позовну заяву та прийняти поданий відзив.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що примірник позовної заяви з додатками та копією ухвали про відкриття провадження у справі вручено відповідачу в судовому засіданні 17.05.2024, відтак п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву розпочався 18.05.2024 та сплив 01.06.2024 у вихідний день – суботу. Відзив на позовну заяву направлено 03.06.2024, тобто на наступний робочий день за вихідним днем, у відповідності до ч.3 ст.124 ЦПК України. 
17.10.2024 позивач направив апеляційному суду клопотання про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала з посиланням на те, що в резолютивній частині ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024 зазначено про те, що ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає, у зв`язку з чим, з посиланням на положення ч.5 ст.357 ЦПК України, просив апеляційну скаргу відповідача повернути. 
У відзиві на апеляційну скаргу від 07.11.2024 позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника відповідача та залишити без змін ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024, оскільки відповідачем в порушення вимог ст.178 ЦПК України не було направлено позивачу копії відзиву на позовну заяву. 
За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У даному випадку оскаржується ухвала про відмову поновити пропущений процесуальний строк, яка зазначена в пункті 10 частини першої статті 353 ЦПК України. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.04.2024 відкрито провадження у даній справі з вимогами про визнання торгівельного павільйону об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації в праві власності на спільне майно та встановлено відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали подати до суду відзив на позов, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи(а.с.36).
Підготовче судове засідання у справі було призначено на 17.05.2024.
17.05.2024 в судовому засіданні відповідачу був вручений примірник позовної заяви із додатками та копія ухвали про відкриття провадження у справі(а.с.38).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси області від 24.09.2024 клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву у справі залишено без задоволення, а відзив - залишено без розгляду та повернуто відповідачу, з двох підстав – порушення без поважних причин процесуальних строків на подачу відзиву та ненадання доказів його направлення іншим учасникам справи.
Такими є встановлені обставини з даного питання, які регламентуються такими нормами права.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно зі ст.ст. 43,44 ЦПК Україниучасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно частини першої статті 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.Згідно з частиною 4 статті 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (пункт 2 частини п`ятої статті 178 ЦПК України).
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені статтею 183 ЦПК України. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік вказаний у цій статті та інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.
У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Згідно із частиною сьомою статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено не можливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних доказів.
Суд першої інстанції вважав, що відповідач не дотрималася строків подачі відзиву, встановлених в ухвалі від 30.04.2024 про відкриття провадження.
При цьому, як зазначено в оскаржуваній ухвалі в частині відмови у поновленні процесуальних строків на подачу відзиву, копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими до неї матеріалами відповідач отримала 17.05.2024, п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву розпочався у відповідача 18.05.2024 та сплив 01.06.2024 у вихідний день – суботу, відзив на позовну заяву направлено 03.06.2024, тобто на наступний робочий день за вихідним. 
Частиною 3 статті 124 ЦПК України передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Отже помилковим є висновок суду першої інстанції щодо факту пропуску відповідачем строку на подачу відзиву на позовну заяву, що свідчить про обґрунтованість апеляційних доводів скаржника в цій частині.
Одночасно у відзиві пунктом 5 додатку відповідач зазначила «підтвердження скерування у справі позивачу на 1 арк.», але таке підтвердження у матеріалах справи відсутнє.
Як зазначалося вище і як вірно вказав суд першої інстанції копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву суду (ч.4 ст.178 ЦПК України) та до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п.2 ч.5 ст.178 ЦПК України). Та за загальними вимогами до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, передбаченими ст.183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік вказаний у цій статті та інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. І відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ухвала ВС від 01.05.2024 у справі № 336/211/22).
Отже, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення відзиву ОСОБА_3 без розгляду через відсутність доказів надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, що свідчить про обґрунтованість відповідних висновків оскаржуваної ухвали.
Таких висновків суду першої інстанції скаржник у поданій апеляційній скарзі не заперечує та не оскаржує.
Стосовно клопотання позивача про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з підстав, передбачених п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана ухвала у даній справі від 24.09.2024про відмову поновити пропущений процесуальний строк підлягає оскарженню згідно пунктом 10 частини першої статті 353 ЦПК України, і посилання суду в оскаржуваній ухвалі, що вона є остаточною та оскарженню не підлягає, не може бути підставою для її повернення. Адже ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, визначено Законом (ст.353 ЦПК України, як в даному випадку), а не судом.
Відповідно до положень ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Таким чином ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024 про залишення без задоволення клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву в цій справі слід змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частин посилання на пропущення відповідачем строків на подачу відзиву та відхилення клопотання про поновлення таких строків, а в іншій частині – залишити без змін.
Отже подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024 про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву та залишення його без розгляду – змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частин посилання на пропущення відповідачем строків на подачу відзиву та відхилення клопотання про поновлення таких строків.
В решті ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2024 про залишення відзиву відповідача без розгляду – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 20.11.2024.

Суддя-доповідач

Судді