П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/12935/24	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ №155250008712 від 26 січня 2024р. в частині: неврахування до стажу роботи судді у відставці ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці: стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки (стаж роботи на посадах заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції в Одеській області - начальника відділу державної виконавчої служби 3 роки 4 місяця 9 днів); календарного періоду проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 23 вересня 1981р. до 19 жовтня 1983р. (2 роки 27 днів); призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 28 грудня 2023р.; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу роботи судді у відставці ОСОБА_1 на посаді судді додатково стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки (стаж роботи на посадах заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції в Одеській області - начальника відділу державної виконавчої служби); календарний період проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 23 вересня 1981р. до 19 жовтня 1983р. (2 роки 9 днів) та збільшити відсотковий розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 10%, а саме з 52% до 62%; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 25 жовтня 2023р. у розмірі 62% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА України в Одеській області №3602/23 вих. від 26 грудня 2023р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 24.10.2023р. рішенням ВРП за №1007/о/15-23 його звільнено у відставку з посади судді Іллічівського міського суду Одеської області та наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2023р. за №5-ос відраховано зі штату суду.
У подальшому, позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління ПФУ в м.Одесі (правонаступник – Головне управління ПФУ в Одеській області) із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ в м.Одесі від 26 січня 2024р. за №155250008712 ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 52% суддівської винагороди, виходячи зі страхового стажу судді – 21 рік 2 місяці 1 день.
Однак, позивач не погоджується із вказаним рішенням пенсійного органу, зазначаючи про те, що його стаж на посаді судді складає понад 26 років та відповідно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має обраховуватись у розмірі 62% суддівської винагороди.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ №155250008712 від 26 січня 2024р. в частині: неврахування до стажу роботи судді у відставці ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці: стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки (стаж роботи на посадах заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції в Одеській області - начальника відділу державної виконавчої служби 3 роки 4 місяця 9 днів); календарного періоду проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 23 вересня 1981р. до 19 жовтня 1983р. (2 роки 27 днів); призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 28 грудня 2023р..
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу роботи судді у відставці ОСОБА_1 на посаді судді додатково стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки (стаж роботи на посадах заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції в Одеській області - начальника відділу державної виконавчої служби); календарний період проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 23 вересня 1981р. до 19 жовтня 1983р. (2 роки 9 днів) та збільшити відсотковий розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 10%, а саме з 52% до 62%.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 25 жовтня 2023р. у розмірі 62% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА в Одеській області №3602/23 вих. від 26 грудня 2023р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1  211,2грн.. 
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправно враховано лише стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді, без врахування стажу його роботи: адвокатом на індивідуальній основі, на посаді заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції в Одеській області, начальника відділу державної виконавчої служби, календарного періоду проходження строкової військової служби в Радянській Армії. Таким чином, стаж роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 26 років 2 місяці 25 днів, у зв`язку із чим пенсійним органом протиправно зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до 52%.
Крім того, суд зазначив, що Пенсійний фонд, порушуючи п.3 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008р. №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 9 лютого 2023р. №7-2), протиправно здійснив призначення щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 з 28.12.2023р., оскільки таке призначення має здійснюватися з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 був суддею Іллічівського міського суду Одеської області.
24.10.2023р. рішенням Вищої ради правосуддя за №1007/о/15-23 позивача звільнено у відставку з посади судді Іллічівського міського суду Одеської області.
25.10.2023р. наказом Іллічівського міського суду Одеської області за №5-ос позивача відраховано зі штату Іллічівського міського суду Одеської області.
28.12.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління ПФУ м.Одеса із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку ТУ ДСА України в Одеській області №3602/23 вих. від 26 грудня 2023р..
Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ в м.Одеса за №155250008712 від 26 січня 2024р. «Про перерахунок пенсії» визначено загальний страховий стаж ОСОБА_1 , який становить 46 років 6 місяців 22 днів, з них на посадах, що враховуються для визначення розміру довічного грошового утримання – 21 рік 2 місяці 1 день; до виплати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 52% суддівської винагороди.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
У Рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 2013р. № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.
За приписами п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.
Відповідно до ч.4 ст.116 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 2.06.2016р. №1402-VIII (далі – Закон №1402-VIII) передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
Згідно з п.4 ч.6 ст.126 Конституції України підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2023р. ОСОБА_1 звільнено у відставку з посади судді Іллічівського міського суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Згідно з абз.4 п.34 р.ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VІІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Відповідно до положень ст.137 Закону №1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ від 15.12.1992р. №2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ, в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді) на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не  молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.
Згідно із відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 до призначення на посаду судді проходив службу в органах УМВС України в Одеській області з 4.09.1986р. по 31.03.1997р., а також обіймав посади заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції - начальника відділу державної виконавчої служби управління юстиції в Одеській області з 1.04.1997р. по 10.08.2000р., працював адвокатом на індивідуальній основі у період з 3.10.2000р. по 20.08.2002р., а відтак має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права.
Крім того, відповідно до ст.1 Указу Президента України від 10 липня 1995р. №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
З матеріалів справи вбачається, що у період 23.09.1981р. по 19.10.1983р. позивач проходив строкову службу в лавах Радянської Армії.
Отже, до стажу роботи, що дає право судді ОСОБА_1 на звільнення у відставку, підлягає зарахування період проходження строкової військової служби.
Колегія суддів зауважує, що рішенням Вищої ради правосуддя за №1007/о/15-23 від 24.10.2023р. чітко визначено, що до загального стажу роботи судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 підлягають зарахуванню спірні періоди.
Крім того, згідно із розрахунком Іллічівського міського суду Одеської області стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 30.10.2023р. до вказаного стажу ОСОБА_1 зараховано посади: служба в армії з 23.09.1981р. по 19.10.1983р. – 2 роки 27 днів, служба в органах УМВС України в Одеській області з 4.09.1986р. по 31.03.1997р., заступник начальника управління юстиції, заступник начальника управління юстиції-начальник відділу державної виконавчої служби Управління юстиції в Одеській області з 1.04.1997р. по 10.08.2000р., адвокат на індивідуальній основі з 3.10.2000р. по 20.08.2002р. – 3 роки, суддя Іллічівського міського суду Одеської області 26.08.2002р. по 24.10.2023р. – 21 рік 1 місяць 29 днів.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивач має право на зарахування до стажу роботи судді період роботи: адвокатом на індивідуальній основі, на посаді заступника начальника управління юстиції в Одеській області, заступника начальника управління юстиції в Одеській області, начальника відділу державної виконавчої служби (3 роки) та проходження строкової військової служби (2 роки 27 днів).
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що загальний стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII складає 26 років 2 місяці 25 днів.
Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Відтак, щомісячне довічне грошове утримання судді ОСОБА_1 у відставці має обраховуватися і складати 62% від грошового утримання судді.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання з визначенням його розміру у 52%, є протиправним та порушує право останнього на отримання довічного грошового утримання у визначеному законодавством розмірі, у зв`язку з чим рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м.Одесі за №155250008712 від 26.01.2024р. підлягає скасуванню.
Крім того, відповідно до п.3 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 09 лютого 2023 року № 7-2) щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.
У разі звернення пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня звернення за його призначенням.
Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу в межах трьохмісячного строку з дня звільнення його з посади судді, відтак щомісячне довічне грошове утримання судді ОСОБА_1 має бути призначене з 25.10.2023р., про що правильно зазначив суд першої інстанції.
Виходячи з наведеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ОСОБА_1 є зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 25 жовтня 2023р. у розмірі 62% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА в Одеській області №3602/23 вих. від 26 грудня 2023р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично виплачених сум.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024р. залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді                                                                                                         І.О. Турецька

                                                                                                      Л.П. Шеметенко