Номер провадження: 33/813/2521/24
Номер справи місцевого суду: 522/11367/24 
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я. 
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16.10.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., перевіривши апеляційну скаргу адвоката Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України; накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 04 жовтня 2024 року адвокат Миколюк Антон Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року скасувати; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
При цьому чинним кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлені конкретні вимоги до апеляційної скарги, проте вона повинна являти собою офіційний процесуальний документ, який дозволяє оспорювати рішення суду, а отже, форма такого процесуального документа повинна відповідати загальним вимогам діючого законодавства України до такого документа.
У даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві, тобто виникла необхідність в застосуванні найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права.
У відповідності до вимог ст. 396 КПК України апеляційна скарга повинна містити,
1) найменування суду апеляційної інстанції;
2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;
4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів.
Як вбачається з апеляційної скарги, то апелянт об`єктом оскарження визначає постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року, яку він просить скасувати в прохальній частині своєї апеляційної скарги.
Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять такого судового рішення.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Аналізуючи норми КУпАП в частині апеляційного оскарження можна дійти висновку, що вказані повноваження суду апеляційної інстанції реалізуються виключно щодо постанов, які винесені судом першої інстанції.
Указані обставини є процесуальною перешкодою для подальшого розгляду справи та унеможливлюють прийняття вказаної апеляційної скарги до провадження апеляційного суду.
Оскільки нормами КУпАП не передбачено таку процесуальну дію як залишення апеляційної скарги для усунення недоліків, суд апеляційної має право лише повернути таку апеляційну скаргу особі, яка її подала.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду, а тому скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Одночасно суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформивши її належним чином.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року повернути особі, яка її подала.
Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                Р.Д. Громік