ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/1166/24	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року (суддя Серьогіна О.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 09.09.2024 року) в справі №160/1166/24 за позовом ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
           11.01.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду  з позовом, до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (далі по тексту – відповідач), в якому, враховуючи уточнення та зміну позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі розпорядження суду на виконання судових рішень по справi 1-23/10 від 08.04.2019 року і 29.12.2010 року; визнати протиправними дії (бездіяльність) судді Ленінського районного суду м Дніпропетровська Калініченко Геннадія Павловича щодо приховування обставин банкрутства ПВКФ АЛЬЯНС-ХОЛДІНГ у справі №Б29/66-02 під час розгляду кримінальної справи №1-23/10 та щодо зазначення в ухвалі Ленінського районного суду м Дніпропетровська від 15.05.2023 року у справі 1-23/10 інформації а саме: «під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_1 на підставі положень КПК 1960 року судом в повному обсязі досліджувалися докази та матеріали справи, а також беручи до уваги передбачений кримінально-процесуальним законом порядок закриття кримінальної справи зі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, і те, що клопотання про закриття справи щодо ОСОБА_1 було заявлено саме стороною захисту, яка погоджувалася з визнанням наявності в його діях складу інкримінованого злочину,» - яка не відповідає дійсності; зобов`язати відповідача в порядку ст.535 видать розпорядження суду на виконання судових рішень по справі 1-23/10 від 08.04.2019 року і 29.12.2010 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що не погоджується з твердженням суду першої інстанції, що дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної, діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними, а не управлінськими, оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається. Апелянт вказував, що у випадках, коли на момент звернення особи зі скаргою, кримінальне провадження припинено на підставі визначеного законом процесуального рішення, розгляд таких скарг за правилами кримінального судочинства стає неможливим. Позивач вже не є учасником кримінального провадження у зв`язку з його закриттям та не може спростувати інформацію щодо зазначення у рішенні суду відомостей які не відповідають дійсності у межах кримінального провадження. Для виникнення спору, головною ознакою є обставина порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, у разі коли позивач вважає, що відповідач щодо нього допустився протиправних дій. ОСОБА_1 вважає, що Ленінський районний суд м. Дніпропетровська не виконав, неповністю виконав свої функції по складенню та направленню розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, та щодо зазначення суддею ОСОБА_2 відомостей які не відповідають дійсності.  Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист. Будь-яка незгода з діями слідчого судді, прокурора, слідчого, що здійснені в порядку КПК, можуть бути оскаржені в порядку та за правилами КПК України, проте слід зважати на закрите кримінальне провадження. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Твердження позивача про те, що суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г.П. на момент ухвалення постанови від 10 грудня 2010 року був обізнаний про ліквідацію ППКФ «Альянс Холдінг» не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доводами заяви самого ОСОБА_1 про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами, у якій, останній, зазначає про те, що на момент ухвалення цього рішення суду не було відомо про банкротство ППКФ «Альянс Холдінг» у зв`язку з чим, помилково вважав цю обставину нововиявленою. Вся інформація, яка використовувалась відповідачем, в тому числі й щодо місця розташування та суб`єкта зберігання майна ОСОБА_1 була отримана останнім виключно з матеріалів кримінальної справи, яка перебувала на розгляді. Доводи позивача про те, що головуючий у справі знав про те, що ППКФ «Альянс Холдінг» є банкрутом та на момент його ліквідації на його балансі або утримання будь-яке майно не перебувало, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки про такі відомості суд дізнався лише після подання ОСОБА_1 заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами. Суд першої інстанції вказував, що посилання позивача на ту обставину, що суд безпідставно не видає повторне розпорядження про виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2019 року не узгоджується з положеннями КПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення. Юридична особа, на яку покладено виконання судового рішення про повернення речових доказів ППКФ «Альянс Холдінг» ліквідована постановою Господарського суду Дніпропетровської області, а тому, у даному випадку, у Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відсутній адресат та суб`єкт виконання вказаної постанови суду, у зв`язку з чим підстав для направлення розпорядження про виконання постанови немає. Суд першої інстанції вказував, що чинний КПК України не передбачає повторного виготовлення розпорядження суду про виконання судового рішення. Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій (бездіяльності) судді Ленінського районного суду м Дніпропетровська Калініченко Геннадія Павловича суд зазначав, що дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної, діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними, а не управлінськими. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.
Встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала кримінальна справа № 1-23/10 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст.358, ч.2 ст.366 КК України. ОСОБА_1 подав до судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г.П. заяву про скасування арешту належного йому майна та встановлення порядку і способу виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010 року.
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 сг.366 КК України закрита у зв`язку зі спливом строку притягнення останнього до кримінальної відповідальності. 29.12.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено додаткову постанову, якою у постанову від 10.12.2010 року у справі було внесено виправлення і доповнення, зокрема, вирішено долю речових доказів, в тому числі, майна ТОВ з ІІ «Галітей», яке було залишено на відповідальне зберігання на складі ПКФ «Альянс Холдинг» в с. Лобойківка Дніпропетровської області.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування арешту належного йому майна та встановлення порядку і способу виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2010 року задоволено часткою. Скасовано постанову старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області від 22.03.2002 року, про накладення арешту на вклади, цінності, рухоме та не рухоме майн, яке належить ОСОБА_1 . Майно, же було визнано речовими доказами по кримінальній справі №99016620, згідно постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області капітана податкові міліції ОСОБА_3 від 20.05.2002 року про долучення до справи речових доказів, а саме: 1). кран козловий ГП-45; 2), Двигуни А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3). двигун ДАЗО - 1250 кВ; 4). холодильну установку МКГ; 5). Редуктор Р100000/1,5; 6). насоси РИСУ 630/80, в кількості 2 штуки; 7). Насоси АВЗ-63-125Д, повернути за належністю директору ТОВ з II «Галілей» ОСОБА_1 , в разі надання ним відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказане майно.
На виконання ухвали від 08.04.2019 року, по справі 1-23/10, відповідальною особою секретарем суду 06.08.2019 року виписано розпорядження на виконання судового рішення, яким майно, яке було визнано речовими доказами по кримінальній справі №99016620, згідно постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області від 20.05.2002 року про долучення до справи речових доказів, яке було залишено на відповідальне зберігання на складі ППКФ «Альянс Холдинг» - повернути за належністю директору ТОВ з II «Галілей» ОСОБА_1 Розпорядження помилково було направлено до ГУ ДФС у Дніпропетровській області та повернуто до суду, після чого долучено до матеріалів справи.
Листом від 11.10.2022 року № 01-22/22/3313/2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська повідомлено ОСОБА_1 про проведення у суді службового розслідування. 
За результатами проведення службового розслідування, розпочатого за заявою ОСОБА_1 № 20698 від 11.10.2022 року, ініціювання питання наявності дисциплінарного проступку секретаря суду неможливо у зв`язку зі звільненням останньої з посади з 27 червня 2022 року. За результатами проведення службового розслідування, ухвала суду від 08 квітня 2019 року не виконана, 20.10.2022 року судом було направлено запит Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про надання відомостей щодо реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань ППКФ «Альянс Холдінг».
Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 24.10.2022 року № 6/5-5086 вбачається, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань відомості щодо державної реєстрації юридичної особи з назвою ППКФ «Альянс Холдінг» відсутні.
Встановлено, що 06.08.2019 року судом виготовлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вказано про необхідність повернути майно, яке було визнано речовими доказами по кримінальній справі директору ТОВ з ІІ «Галілей» Головку В.В. 
06.08.2019 року судом виготовлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вказано про скасування міри у відношенні ОСОБА_1 та про необхідність повернення йому грошових коштів застави у розмірі 10000,00 грн.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про оформлення нового розпорядження на виконання ухвали суду від 08.04.2019 року оскільки розпорядження від 06.08.2019 року йому видано не було, не надходило. Листом від 30.01.2024 року № 01-22/27/2024 Ленінський районний суд м. Дніпропетровська повідомив про відсутність правових  підстав для оформлення нового розпорядження. 
Встановлено, що 09.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року, якою кримінальна справа відносно ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України була закрита, у зв`язку зі спливом строку притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2023 року, яка була залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.07.2023 року відмовлено у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 щодо перегляду постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року за нововиявленими обставинами (глава 34 КПК).
ОСОБА_1 не погоджується з мотивами судді, викладеними в ухвалі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2023 року, вважає невірним зазначення в ухвалі  «під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_1 на підставі положень КПК 1960 року судом в повному обсязі досліджувалися докази та матеріали справи, а також беручи до уваги передбачений кримінально-процесуальним законом порядок закриття кримінальної справи зі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, і те, що клопотання про закриття справи щодо ОСОБА_1 було заявлено саме стороною захисту, яка погоджувалася з визнанням наявності в його діях складу інкримінованого злочину,».
Відповідно до ст. 2, ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Оскаржуючи дії судді, при постановленні ним ухвали від 15.05.2023 року, зазначені або не зазначенні мотивів щодо обставин банкрутства ППКФ «Альянс Холдінг» у справі №Б29/66-02 під час розгляду кримінальної справи №1-23/10 та виклад у мотивувавльній чатсині ухвали інформації: «під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_1 на підставі положень КПК 1960 року судом в повному обсязі досліджувалися докази та матеріали справи, а також беручи до уваги передбачений кримінально-процесуальним законом порядок закриття кримінальної справи зі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, і те, що клопотання про закриття справи щодо ОСОБА_1 було заявлено саме стороною захисту, яка погоджувалася з визнанням наявності в його діях складу інкримінованого злочину,», є фактичною незгодою з ухвалу, яка може бути оскаржена у апеляційному чи касаційному порядку.
Суддя при ухваленні ним рішення не несе відповідальність за мотиви та обґрунтування на підставі яких ним ухвалено рішення. 
Відповідно до ч. 1  ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на всій території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Згідно з п. 10 ч. 1  ст. 3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому  КПК  порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зокрема, таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений  КПК  спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з положеннями ч.1  ст.404  КПК України  суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та КПК України, дотримання вимог процесуального закону є обов`язками суду під час здійснення правосуддя у конкретній справі.
Не передбачено можливості розгляду в суді позовних вимог про визнання незаконнними дій/бездіяльності судді при ухваленні ним рішення у межах процесуального законодавства.  Вчинення (невчинення) суддею процесуальних дій, виклад мотивів у рішенні під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені в ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.
Частиною 2  ст. 534 КПК України  обумовлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.
Позивач просить суд зобов`язати Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в порядку ст.535 КПК України видати розпорядження суду на виконання судових рішень по справі 1-23/10 від 08.04.2019 року і 29.12.2010 року.
Встановлено, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 06.08.2019 року виписано два розпорядження на виконання ухвали суду від 08.04.2019 року та ухвали від 29.12.2020 року, яким майно, яке було визнано речовими доказами по кримінальній справі №99016620, згідно постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області від 20.05.2002 року про долучення до справи речових доказів, яке було залишено на відповідальне зберігання на складі ППКФ «Альянс Холдинг» - повернути за належністю директору ТОВ з II «Галілей» Головку В.В. Другим розпорядженням передбачено повернення грошових коштів в сумі 20000 грн. Таким чином виконано обов`язок по формуванню розпоряджень на виконання ухвал у межах ст. 535 КПК України. 
Розпорядження суду на виконання ухвал Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі 1-23/10 від 08.04.2019 року і 29.12.2010 року виготовлено. Повторне виготовлення розпоряджень не передбачено як і не передбачено їх направлення зацікавленим особам. 
Листом від 11.10.2022 року № 01-22/22/3313/2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було повідомлено ОСОБА_1 про підстави не направлення розпорядження від 06.08.2029 року виконавцю.  Судом з`ясовно, що ухвала суду від 08 квітня 2019 року не виконана, 20.10.2022 року судом було направлено запит Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про надання відомостей щодо реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань ППКФ «Альянс Холдінг».
Суд враховує, що Ленінський районний суд м. Дніпропетровська вживав заходи щодо належного виконання розпоряджень від 06.08.2019 року, повідомляв ОСОБА_1 , про підстави їх не виконання. 
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених позивачем у разі відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року в справі №160/1166/24 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова