КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа № 361/10392/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15314/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
27 листопада 2024 року                                                                                           м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Сушко Л.П.,                                                                            
                                         при секретарі      Кіпрік Х.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, 
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Радзівіл А.Г.,- 
 
  встановив:
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
ОСОБА_1 просила: збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 35 000 грн 00 коп. щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на корись позивача понесені додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 75 904 грн 12 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розмір аліментів, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня              2014 року,є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. 
Крім того, позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на освіту, на належний відпочинок та оздоровлення, а також на  ортодонтичне лікування дитини.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2024 рокупозов задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2014 року по справі № 361/1192/14-ц, виданого на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 11 250 грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 20 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 41 177 грн 50 коп.
Стягнутоз ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 422 грн 20 коп.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким змінити розмір аліментів на утримання дочки у розмірі 5 000 грн 00 коп. та стягнути із ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на дитину у розмірі                   26 457 грн 50 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги поданої апеляційної скарги підтримала.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із необхідності збільшення призначених аліментів на утримання дитини з                            2 000 грн 00 коп. до 11 250 грн 00 коп., що забезпечить необхідний рівень для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому судом першої інстанції враховано матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача.
Стягуючи з відповідача грошові кошти у розмірі 41 177 грн 50 коп., суд першої інстанції виходив із того, що витрати витрати понесені за елайнери для спільної дочки є додатковими витратами на утримання неповнолітньої дитини.
Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2004 року по 09 грудня 2013 року.
Від шлюбу сторони мають доньку  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі              2 000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
На виконання вказаного рішення за виконавчим листом від 20 червня               2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області, Броварським міськрайонним Відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження за № АСВП: 45182357 від 22 жовтня 2014 року.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що встановлений судовим рішенням розмір аліментів не є достатнім, дитина потребує більших витрат. 
Крім того позивач несе додаткові витрати на утримання дитини, а саме: на освіту та розвиток індивідуальних здібностей дочки; на відпочинок у дитячому дитячому таборі «WestCamp» та в Турецької Республіки м. Анталія;  на проходження курсу лікування хребта та встановлення елайнерів.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3               ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку  підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що ОСОБА_2 є власником і керівником ПП «ЕЛІОНОР» (код ЄДРПОУ 34837332), власником ТОВ «О2КСИДЖЕН ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 36998322) та власником мережі салонів краси «LFS|La Fаmіliа Sаlоn».
Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи - підприємця поданої до ГУ ДПС у Київській області: розмір доходу за 2020 рік становить 118 328 грн 00 коп.; розмір доходу за 2021 рік становить 449 060 грн 00 коп.; розмір доходу за 2022 рік становить 2 358 565 грн 00 коп.; розмір доходу сума доходу за 2023 рік становить 3 410 016 грн 75 коп.
Будь-яких доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я                   ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.
Збільшуючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач працездатного віку, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в розмірі 11 250 грн 00 коп.на дитину матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 про те, що на утриманні у відповідача перебуває малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів оцінює критично, оскільки вказана обставина не звільняє відповідача від обов`язку сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доказів на підтвердження погіршення майнового стану відповідачем не надано.
При цьому, зміна сімейного стану, а саме народження другої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.  
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. 
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо.
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Так,  зазначені позивачем витрати: оплата на відпочинок у дитячому таборі «WestCamp» та в Турецькій Республіці м. Анталія;  на проходження курсу лікування хребта та встановлення елайнерів; на проходження курсів польської мови; на придбання ноутбука, мишки, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України. 
Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини. Зазначені витрати покриваються коштами, які отримує одержувач аліментів. 
Протилежний висновок суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованим.
Посилання ОСОБА_1 на те, що донька має схильність до поглиблення навчання та вивчення наук, англійської та польської мови, колегія судді відхиляє, оскільки вказане не свідчить про те, що у дитини є певні досягнення та здібності в цих напрямках.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 03 червня 2024 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення додаткових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову  у задоволенні позовних вимог.
Рішення суду в частині збільшення розміру аліментів ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-              
   постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2024 року, в частині стягнення додаткових витрат, скасувати.
В цій частині ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат відмовити.
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
 
Повний текст складено 06 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко                                                                                                                                  

 
                                                                                                                           Л.П. Сушко